Deu psykologiske Giuiid til nogle metriske Fænomener. 513 



Engelske : 



(8) Like to a slep-dame, or u dowager. 



4 3 2 1 



(9) Lye at tlie proud foote of a conqueror 



(10) As wMe-geese, that the creeping fowlei- eye. 



(11) And let the soiile fortit iliat adoretli thee. 



(12) And they indeed had no cause to mistrust. 



(13) To bear the flle's tootJi and the hammer's tap. 



(14) John of the Black Bauds ivith the upright spear. 



(15) A anow-flake, and a scanty couch of snow 

 Crusted the grass-i^-vr/Å- and the garden-moiild. ^). 



§ 23. De to Fænomener, vi her har behandlet (g 12 tf. og 

 g 22), viser i Virkeligheden, hvor uholdbare flere af den gængse 

 Metriks Grundbegreber er. I første Tilfælde (Skiftet efter en 

 Pause) havde vi en «Trokæ», hvis anden Stavelse dog virker 

 paa første Stavelse i den næste Fod, som om den havde været 

 en Jambes anden Stavelse ; den samme Stavelse er Tesis i 

 Forhold til een Stavelse, men paa en Maade alligevel samtidig 

 Arsis i Forhold til en anden. I det andet Tilfælde (§ 22) havde 

 vi en <• Trokæ i>, hvis første Stavelse i Verset faktisk høres som 

 første Stavelse af en Jambe og hvis anden Stavelse ogsaa virker 

 som anden Stavelse af en Jambe, men dog kan disse to Jambe- 

 stavelser efter hinanden ikke paa nogen jMaade kaldes en Jambe. 

 1 begge Tilfælde har vi da Virkelighedens Protest mod Papir- 

 begrebet "Fod", idet dette ved sin lodrette Streg | i første 

 Tilfælde adskiller to Stavelser (anden og tredie), hvis indbyrdes 

 Forhold er af største Betydning for Rytmen og som altsaa høre 

 sammen, 0;^; idet det ved lodrette Streger i andet Tilfælde for- 

 ener to Stavelser, hvis indbyrdes Forhold er aldeles ligegyldigt, 

 fordi de netop høres hver for sig i Forening med de Stavelser, 



') Denne Opfattelse faldt mig i sin Tid ind ved Læsningen af de to sidst- 

 nævnte Linier hos Browning; jeg finder nu, at A. P. van Uam (W.Shake- 

 speare, Prosody and Text, Lexden 1900, S. 206) paa en lignende Maade 

 fortolker to Linier i Shakespeares Lucrece (1611 og 1612). 



27 



