7 
stor Frihed, og ved Overførelsen i Stenen indførte man den for 
Steenloftet ejendommelige Casettering, hvorved der undertiden 
fremkom meget sammensatte Former, hvor de forskjellige Flader 
og Profiler, der ligge den ene indenfor den anden, ogsaa ud- 
mærkedes hver ved sin Farve, som i det indre Kammer i den 
nysnævnte Grav, og i den af Francois opdagede (smstds. Tav. 
XIV). I Gravene ved Cære og Vulci finde vi derimod en aldeles 
tro Gjengivelse af Træloftet med dets Bjælker, Lægter og de 
fijrkantede paa skraas afstregede Brætter, som have fuldendt 
Beklædningen, s. Gravene fra Vulci i Mon. d. Inst. I, Tav. XLI, 
og den ndf. afbildede Grav. Ved Cære og Vulci findes ogsaa 
undertiden, i Forværelser, den bekjendte sol- eller vifte-formede 
Loftsdecoration, idet Loftet er en lav Hvælving, hvis øverste Deel 
dannes af en rund eller halvrund Plade, hvorfra Lægterne sprede 
sig straaleformig til Siderne, en Construction, der sikkert først 
er opfundet til en rund eller halvrund Sal, men her ogsaa over- 
ført paa fiirkantede (s. Mon. d. Inst. I, XLI og IE, XIX). 
Endelig har man ved Tarqvinii, hvor Lofterne i Regelen 
ikke ere saaledes udskaarne, i den saakaldte Grotta intagliata eller 
Mercareccia (s. Gailhabaud, Monumens de V'Architecture Vol. I) 
fundet en nøiagtig Afbildning af Bjælkelagene i et Åtrium dis- 
pluriatum med dets 4 udadtil nedskraanende Sider og Aabningen 
i Midten, hvorfra der gaaer en Schacht op til Jorden ovenover. 
Hvad dernæst Søilerne angaaer, har man vel intet Sted 
gjenfundet nøjagtig det af Vitruv beskrevne Mønster; men man 
har” dog, navnlig paa Cucumella ved Vulci, fundet Kapitæler, 
der danne en Afart af det doriske, og Baser, bestaaende af en 
Pude og en rund Plinth (s. Mon. d. Inst. I, Tav. XLI, Kugler 
Gesch. d. Baukunst I, S. 159). Allerede Forskjellen imellem 
.de fundne Exempler forbyder os imidlertid at betragte noget af 
af dem som Normalform. Den etruskiske Bygningskonst var 
vistnok aldrig såa regelbunden som Grækernes. Betragte vi en 
græsk Bygning fra Konstens bedste Tid, forekommer det os, 
som om Ålt er fremgaaet af en indre Nødvendighed. Den 
