ligefrem Borger i den anden Stat, føres Sagen for den ved 
Tractaterne bestemte Domstol, hvis Medlemmer udvælges af 
Statens øverste Embedsmænd. 
Det forekommer mig, at der er god Sammenhæng i dette. 
Jeg maa antage det for en Misforstaaelse af K., naar han mener, 
at Beboerne af Chalion ikke kunne kaldes &£vor i Oeanthea og om- 
vendt, men det maatte være Folk, der ikke havde hjemme i nogen af 
Stæderne. Tractaten sluttes jo imellem disse to Stæder alene, og 
der er ingen Grund til at omtale uvedkommende Folk. Jeg seer 
heller ingen Grund til at antage, at der skulde mangle Noget imellem 
Pladens første og anden Side. Det er sandt, at Esrodtzar og 
ovufBolai paa Zde Side forudsættes som bekjendte; men deraf 
følger ikke, at deres Indstiftelse og Indretning skulde være om- 
talt umiddelbart foran, ja ikke engang, at den skulde være om- 
talt i denne Tractat. 
Jeg vilde overhovedet ønske, at Hr. Kirchhoff, inden han 
skrev, hvad han til Slutningen bemærker om Documentets op- 
rindelige Omfang og Form, havde kjendt Udtoget af min Af- 
handling. Jeg gad vidst, om han ikke havde givet mig Ret i 
at vor Indskriftsplade omtrent var at betragte som et Blad i en 
Bog. Den Formodning, han fremsætter, forekommer mig i det 
Mindste næppe engang at burde fremsættes »i Mangel af en 
bedre«. Han mener, at Documentet skulde have bestaaet af 4 
ligedannede Plader, af hvilke vor Plade skulde være den 2den. 
Disse skulde være sammenholdte ved Metalklammer i Randen. 
Han overseer, at der ikke er Spor af saadanne Metalklammer 
paa Pladen, og at Sammenføiningen endda vilde være uhyre 
løs, med mindre der tilføjedes endnu en Forbindelsesplade i 
Midten (s. hans Tegning S. 14), samt, hvad der er det Vigtigste, 
at det ikke kunde falde Nogen ind at smedde 4 saadanne mindre 
Plader, naar man skulde bruge een større. Det kunde ikke 
være forbunden med nogen Vanskelighed at udhamre en Plade 
af lidt over 3 Kvarteers Længde og 12 Kvarteers Bredde. Ved 
> 
