ig 
til 23 Minuter, og i femte Deel derimod til hele 45 Bueminuter. 
Imidlertid tør det her ikke lades uomtalt, at Bugge allerførst er 
bleven opmærksom paa, at Misviisningen hertillands, henimod det 
attende Aarhundredes Slutning, nærmede sig sit vestlige Maximum. 
Der findes nemlig blandt Afhandlingerne een, hvori han fører 
Beviis påa, åt Naalen 1792 havde naaet den største Afvigelse 
fra Meridianén, og 1793 allerede, efter hans Mening, begyndte 
paa den tilbagegaaende Bevægelse. Dette var nu rigtignok ikke 
Tilfældet, men Maximummet indtraadte dog tretten Aar senere. 
Wleugels Tid, 1805—1820., 
Tidsrummet fra 1805 til 1820 udfyldes ved daværende Navi- 
2ationsdirekteur W/eugels Observationer. Disse ere baade tal- 
rige og, efter al Sandsynlighed, temmelig nøiagtige; tillige maa 
denne lagttagelsesrække ansees for at være af særdeles Vigtig- 
hed, idet den, som ovenfor anført, indeslutter Vendepunktets 
Indtrædelse. Ogsaa disse Observationer findes i Selskabets 
Skrifter, Aaret 1821, i Wleugels Afhandling: »Formodning at 
Magnetnaalen her i Kjøbenhavn har naaet sit Maximum af vest- 
lig: Afvigning». Afhandlingen fører altsaa omtrent samme Titel, 
under hvilken alt Bugge, tredive Aar tidligere, havde forkyndt 
Phænomenet. Desværre støde vi ogsaa her paa en, omend for- 
holdsviis mindre, Uvished, idet Forfatteren i en Anmærkning 
forklarer, at han mod Slutningen har faaet Leilighed til at be- 
stemme den absolute Deklination ved et Dollondsk Deklina- 
torium, og at han saaledes har fundet den hele 14 Bueminutter 
større. Jeg har derfor troet at komme Sandheden noget nær- 
mere ved at forøge alle hans Deklinationer med fem Minutter, 
da det i alt Fald maa ansees for meget usandsvnligt, at hele 
Forskjellen maatte lægges den mangeaarige, under forskjellige 
Omstændigheder med saa megen Omhu og Interesse tagne Ob- 
servationsrække tillast. 
