Ved Sammenligningen stiller sig Tallene i dette Tilfælde 
saaledes: 
| 
Nr. | Aar. Beregnet Deklinat. Feil. 
1 | 1649 19 23/,4 Ø. + 6,6 
2 | 1672 (SI sv: —61,9 
3114750 Eye Glgte Ene faders ie 
åt 1768 15%4915'S | + 35 D 
5 | 1774 16827 :05= (ET Sn 
6.| 1782 176754" 156 
788 rose SND 
8011798 47115210 I —31,2 
9 | 1794 17-55.,8x- == 108 
10 | 1808 18 26,0 - "FROM 
11 | 1814 18 20,0 - 416,8 
2 | 1819 18:26x10- 1959 
13 | 1845 6 se EN 
14 | 1848 1679724 2430 
15 | 1852 15 58,4 - 884,5 
16; | 1.18580 ERE 5 EKODTE 4985 
Ogsaa her, omendskjøndt Feilene for en liden Deel vel nok 
kunde tænkes formindskede og bedre fordeelte, fremtræder atter 
den constante Afvigelse i Perioden mellem 1786 og 1793 saa 
stærkt udpræget, med samme Tegn og næsten i samme Stør- 
relse som ovenfor, at det neppe længer kan være nogen Tvivl 
underkastet, at hiin Tids talrige Iagttagelser lide af ualmindelig 
store constante Feil. 
Da forresten Overeensstemmelsen mellem de beregnede og 
af Observationerne udledte Værdier, især hvad de senere Aar 
angaaer, herefter aabenbart er mindre tilfredsstillende end Til- 
fældet var med Formlen II, kan man med Hensyn paa den 
magnetiske Deklinations Forandringer her i Staden z de sædst- 
Forløbne 150 Aar, uden Frygt for at tage væsenligt feil, holde 
sig til Elementsystemet II, som paa den anden Side rimeligviis 
ogsaa flere Aartier endnu vil repræsentere Deklinationens nu for 
Tiden Aar for Aar langsomt men stadigt voxende Aftagen nogen- 
lunde nøiagtigt. 
