100 
fleste Flintsager ere fuldkommen uslebne og have dog aabenbart, 
efter deres store Mængde at dømme, været brugte som de ere. 
Det er en reen Undtagelse at finde slebne og smukt polerede 
Steensager i Østersdyngerne selv. Høist sjeldent er det ogsaa, 
i disse at træffe Steenhamre og andre mere udviklede Steen- 
sager. Navnlig hverken de ziirligt formede Hamre, der sædvan- 
lig henføres til Broncealderens Begyndelse, eller Flintdolkene 
med indhuggede Ornamenter paa Haandtagene, som betegne 
Flintfabrikationens Høidepunkt, vides hidtil at være opdagede i 
Østersdyngerne.”) 
Omvendt derimod i Steendysserne og Jættestuerne træffes 
gjennemgaaende meget smukt formede, forarbeidede og slebne 
Flintsager, desuden ziirlige Steenhamre, Ravsmykker og Leer- 
kar, af hvilke flere have ret smagfulde Former og Ornamenter.””) 
Det er mig fuldkommen ubekjendt, at der nogensinde i en Steen— 
dysse eller Jættestue i det nuværende Danmark er opdaget saa 
danne eiendommelige raae Flintkiler, som de, der i saa stort, 
ja i fuldkommen overveiende Antal forekomme i Østersdyngerne. 
En ganske sjelden Gang ere overordentlig raae Kiler og andre 
Flintstykker i Steenalderens Gravhøje trufne løst liggende i Jord- 
fylden uden at henhøre til mogen Grav, hvilket med Grund lader 
formode, at de oprindelig have ligget i den Jordmasse, hvoraf 
Højene ere blevne sammenkastede. Ikkun i Skaane, i Nærheden 
af Christianstad, er der i formeentlige Rester af en Jættestue eller 
Steendysse ved Menneske- og Dyrebeen og ved Kogekar af Leer 
fundet et Par af de nysnævnte charakteristiske Kiler eller Øxer.””) 
Men deels er dette Fund af noget uvis Beskaffenhed, og deels, 
selv om der paa Stedet virkelig havde været en Steenalders Grav, 
vilde det, som noget ganske Enestaaende i sin Art, ikke be- 
") »Nordiske Oldsager« Nr. 103—108 og 52. 
") »Nordiske ØOldsager« Nr. 94—102. 
"”) N. G. Bruzelius: Svenska Fornlemningar, Førsta Håftet, Skåne. Lund 
1853. 8. Sid. 29—30. 
