107 
og derefter ligeledes ved Hjelp af Steenredskaber tilhamre det 
i kold Tilstand uden nogen Smeltning. Fra disse overordentlig 
kobberrige Egne ere deels Klumper af uforarbeidet Metal, deels 
raat tilhamrede Vaaben, Redskaber og Smykker udbredte over 
store Strækninger af det amerikanske Fastland, hvor ogsaa Kob- 
bersagerne stadig findes i Forening med Steensager. Der maa 
i det Hele kun have været saare ringe Forskjel paa Nytten og 
Brugbarheden af Redskaber og Vaaben af Steen og af hamret 
Kobber; i en stor Deel af Amerika kan derfor ogsaa Steen- og 
Kobberalderen siges at falde ganske sammen. 
Saavidt bekjendt har man i Europa endnu ingensinde, som 
i Amerika, fundet Sager af reent Kobber i Forbindelse med 
Steensager eller i Grave fra Steenalderen, hvorimod Kobbersa- 
gerne ere trufne enkeltviis eller ved Sager fra Broncealderen. 
I de Steenkamre og Jættestuer, som skulle have indeholdt Spor 
af Metal, har man hidtil kun fundet Jern eller, som f. E. i Jætte - 
stuen ved Øhm,”) Sager af Bronce. Havde man i Europa havt. 
en egen Kobberalder umiddelbart efter Steenalderen eller sam- 
tidig med dennes Slutning maatte man naturligst vente at finde 
Levninger af den i de seneste Grave fra Steenalderen. Der er 
desuden den store og væsentlige Forskjel paa de amerikanske 
og europæiske Kobbersager, at de amerikanske kun ere hamrede 
uden noøgensomhelst Smeltning, men at de europæiske, idet- 
mindste de hidtil kjendte, ere støbte, hvilket, da Støbningen af 
reent Kobber er forbunden med ikke faa Vanskeligheder, altid 
røber en høiere Cultur, ét større Fremskridt i Metallets Bear- 
beidning. De europæiske Koøbbersager kunne i denne Henseende 
meget gjerne hidrøre fra den virkelige Broncealder, i Særdeles- 
hed, hvis man vil antage, at mere tilfældige Omstændigheder, 
t. E. øjeblikkelig Mangel paa Tin, have samvirket til, at Kobberet 
blev benyttet som det var uden nogen Tilsætning af andet Metal. 
”) Nord. Tidsskr. for Oldkyndighed II. 178—179. 
