143 
som Hovedmænd 1523. Selv den fjerde, som Ture Jen- 
sen navngiver, Nels Høg, Ridder og Rigsraad, forekom- 
mer i hiint Brev; han er nemlig en af de 18 Mænd, som 
nævnes i Indgangen til Brevet; men, da han ikke har medun- 
derskrevet eller beseglet det, kan herpaa ikke lægges særdeles 
Vægt. Thi som bekjendt brugte de Ni, for at give deres Fore- 
tagende større Betydning, den List, at sætte en Mængde bekjendte 
Navne i Spidsen af Brevet, som om disse Personer, vare enige 
med dem, skjøndt de Fleste endnu vare udenfor Sagen. Ture 
Jensen siger, at flere jydske Herrer sluttede sig til dem, han 
navngiver. Til disse »Flere« feiler man næppe ved at regne 
den jydske Rigsraad Peder Lykke. Han var tilstede i Aalborg 
ved Kong Hanses Død, og viste sig 1523 som en af de virk- 
somste og ivrigste for at fremme Opstanden. Ogsaa i andre 
Henseender er der en slaaende Overeensstemmelse mellem 1513 
og 1523. Bevægelsen udgik baade hiint Aar og dette fra de 
jydske geistlige og verdslige Herrer; man henvendte sig begge 
Gange til Hertug Frederik og begge Gange gjordes gjældende, 
at han var »en indbaaren dansk Kongesøn«, og derfor ligesaa 
nær til Kronen som Christiern; og baade 1513 og 1523 gjorde 
man Regning paa Understøttelse fra Hansestæderne. 
Det er fra de svenske Forhold i Unionstiden, at det rette 
historiske Lys falder paa Begivenheden 1513. De Store i Sver- 
rig havde længe været vante til at sætte Konger paa Thronen 
og af Thronen, vælge sig Rigsforstandere og fordrive dem igjen, 
naar de ikke længer havde deres Behag, og med den største 
Letfærdighed bryde statsretlige Overeenskomster og de høitide- 
ligste Forpligtelser. Den danske Adel havde ved Kongernes 
Side længe kjæmpet mod dette Uvæsen; men det lange Sam- 
qvem med Sverrigs Adel og den idelige Berørelse med slige op- 
løste Forhold, virkede omsider smittende paa dem selv. Der 
indtraadte ogsaa hos den danske Adel en Slappelse i Følelsen 
for Helligheden af Eder og offentlig indgangne Forpligtelser. 
En Yttring heraf finde vi i det omtalte Forsøg af en Deel af 
Rigets fornemste Mænd paa at bryde et offentligt Tilsagn, de 
