151 
blik, men fortsatte dog Plyndringen. I Særdeleshed dvæler dog 
Niketas ved Sophiekirkens Vanhelligelse.  Korsfarerne nedreve 
Kirkens guldvirkede Forhæng, hvis Værdi var anslaaet til to tu- 
sinde Miner, fra den prægtige Prædikestol borttoge de alt det Sølv, 
hvormed den var prydet, de berøvede Helgenernes Billeder 
deres Smykker af ædle Metaller, og tilintetgjorde det kostbare, 
for sin kunstfulde Sammensætning almindelig beundrede Alter- 
bord. Muldyr og Heste bleve førte ind i den herlige Kirke, for 
at bortslæbe de røvede Skatte, og da de faldt paa det glatte 
Gulv, bleve de ved Sværdstik tvungne til igjen at reise sig, saa 
at de ogsaa ved deres Blod besmittede det hellige Tempel. 
En Deel af de røvede Skatte bragtes til Vestlandene. An- 
dreas Dandulo, der var Doge i Venedig fra Aaret 1343 indtil sin 
Død i Aaret 1354, angiver i sin Krønike de Reliqvier, der den- 
gang fra Konstantinopel førtes til Venedig”), og Republikens Hi- 
storiograf, Marino Sanuti, der levede i Overgangen fra det fem- 
tende til det sextende Aarhundrede, tillægger i sine Levnetsbe- 
skrivelser af Venedigs Doger, at med Reliqvierne kom ogsaa fra 
Konstantinopel til Venedig det forgyldte Fiirspand, der staaer 
over Indgangen til S. Marcokirken””), der efter Republikens Fald 
i Aaret 1797 af Franskmændene førtes til Paris, men efter den 
anden Indtagelse af Paris i Aaret 1815 atter vendte tilbage til 
dets nuværende Plads. Skjøndt man derpaa først længere hen 
i.det 16de Aarhundrede hos Venetianeren Paulus Ramnusius 
træffer en ligefrem Antydning af, at dette Fiirspand er blevet 
borttaget fra Hippodromen,””) gjælder det dog nu allerede siden 
7) Andreæ Danduli Venetorum ducis Chronicon Venetum ap. Muratori, 
Scriptores Rerum Italicarum. 711331. 
") Marino Sanuti, Vite de duchi di Venezia, ap. Muratori, Scriptores Rerum 
Italicarum. XXII, 534. Tydskerne havde tidligere næret denne Mening 
om Hestenes Oprindelse, at de »von Frid. Barbarossa, umb des Eydes 
willen, auf der Kirchen einen Stul zu machen, gegeben sein worden». Ta- 
gebuch Christian des Jungern, First zu Anhalt.  Herausgegeben von G. 
Krause. Leipzig 1858. "S. 158. 
De bello Constantinopolitano et imperatoribus Comnenis per Gallos et Vene- 
tos restitutis Historia Pauli Ramnusii. Editio altera. Venetiis. 1634. fol. p.129, 
= 
