55 
Indflydelse i Middelaldren aldrig aldeles fortrænge den foregaaende 
hedenske Opfattelse, hvorefter den skarpsynede Drage eller Lind- 
orm, der i Oldtidens Sagn rugede over de kostbare Skatte, var 
et Symbol paa ÅAarvaagenhed. Derimod kunde det vel synes 
mere: besynderligt, at Byzantinerne, naar de overhoved havde 
indladt sig paa at forfærdige en "Drageskikkelse for et af 
deres kirkelige Monumenter, skulde have givet den en saadan 
Form; thi Frihedstaarnets Drage synes just ikke at svare meget 
til de almindelige Forestillinger om den byzantiske Kunst. Saint 
Génois har vistnok tidligere udtrykt sig saaledes med Hensyn til 
Dragens Form: »Sa forme est orientale; on peut s'en assurer, 
en voyant les espéces de corne dont sa téte est armée. On 
salt qu'en Orient le port de cornes est un signe de majesté; 
aussi la plupart des dieux de ces contrées sont représentés avex 
des cornes plus ou moins allongées”).« Men en Landsmand af 
ham synes dog snarere at maatte gives Medhold, naar han frem- 
sætter den Mening, at »cette grossiére ébauche ne repond guére 
å Vétat des arts dans le Bas Empire””).« En tydsk Forfatter, der 
nyligen har beskjæftiget sig med Spørgsmaalet om den gentiske 
Drages Oprindelse, har derfor troet at maatte afgive sin Kjen- 
delse derom med disse Ord: »Der Ursprung des fabelhaften 
Ungethims ist noch immer in Dunkel gehillt. Nur -daruber 
sind die Gelehrten einig, daz es aus dem Orient stamme. Graf 
Balduin IX von Flandren soll es, nach der Eroberung Constanti- 
nopols 1204, von der Sophien Kirche haben abnehmen lassen 
DESK VE 
Saa vidt den belgiske Histories Traditioner. Vi vende os 
nu til den nordiske Histories. 
Det var i Efteraaret 1107, at den syttenaarige Kong Sigurd 
") Messager des sciences historiques de Belgique. Année 1840. Gand. p. 78. 
”) Wauters, Les délices de la Belgique. Bruxelles. 1844  p. 156. 
""") Morgenblatt fur gebildete Leser, Drei und funfzigster Jahrgang.  Stutt- 
gart und Munchen. 1859. Nr. 40, S. 958. 
