Magnussøn forlod Norges Kyster, for at gjøre et Korstog til det 
hellige Land. Hans Flaade, hvis Bemanding angives til 10,000 
Krigsmænd, talte 60 store Skibe. Dengang betegnedes Langski- 
bet almindeligen som Dragen (drekz) efter det mystiske Dyr, 
der allerede forekommer i”den nordiske Fortids ældste Sagn og 
Æventyr, af hvilke Digtet om Beowulf saaledes skildrer, hvorle- 
des »den nøgne, ondskabsfulde Drage flyver om Natten, svøbt 
i [ld”)«; thi, som lacob Grimm bemærker, »die Schlange kriecht 
oder winzelt sich auf dem Boden, stehn ihr Fligel zu gebot, 
so heiszt sie Drache””).«  Hiint mystiske Dyr blev i de nordiske 
Farvande saa ofte fremstillet paa Stavnene af Krigsskibene, at 
Dragen her blev et almindeligt Navn for disse, paa den samme 
Maade, hvorpaa i Middelhavet Galeierne — og senere Galeaserne —- 
oprindelig ere blevne opkaldede efter det Billede af en Kat, som 
disse Skibe førte foran sig”), og Bucentauren — der i Begyndel- 
sen ikke blot var Navnet paa det berømte venetianske Skib, men 
paa en heel Art af særegne Galeier — efter det tilsvarende i 
Forstavnen anbragte Billede af en Centaur. Den samtidige For- 
fatter Vilhelm af Malmesbury, der under Sigurd Jorsalafarers 
Overvintring i England havde Leilighed til at blive bekjendt med 
Forholdene paa den norske Flaade, siger udtrykkelig, at Kongen 
selv førte et Skib med forgyldte Dragefigurer, navem aureis rostra- 
tam draconibus+). En aldeles tilsvarende Udtryksmaade findes 
i Helgenhistorien om Erkebiskoppen af Canterbury, S. Elphe- 
gus, hvor det fortælles, hvorledes Martyrens Legeme modtoges 
”) Nacod nid-draca mihtes fleoged, fjre befangen. The Anglo-Saxon Poems 
of Beowulf, the scåp or gleemans Tale. By Benjamin Thorpe.  Ox- 
ford. 1845. p. 153. 
”) Grimm, Deutsche Mythologie. Zweite Ausgabe. Gåttingen. 1844. II, 652. 
"”) Det var i Overeensstemmelse med denne Oprindelse, at Galeiernes 
Navn — af det græsk yaAdny, en Kat —, i den vestlige Decl af Middel- 
havet saa ofte blev gjengivet ved gatti. lal, Archéologie navale. Paris. 
1840. I, 412. 
+) Wilhelmi monachi Malmesburiensis de gestis regum Anglorum libri V, i 
Henrici Savilii Rerum anglicarum scriptores post Bedam.  Londini. 
1596. fol. 91. 
