NG 
fra Gravhøjiene i Reglen ere og med hvilken Omhu de have 
været nedlagte i disse; man har endog yttret Tvivl om, hvorvidt 
sønderbrudte eller mindre brugbare Redskaber nogensinde have 
været nedlagte hos en Død; har det været Tilfældet, har det 
hørt til de større Sjeldenheder. I Gravene have vi altsaa de 
udvalgte og de bedste — meget taler endog for: de smukkeste 
— Vaaben og Redskaber, takket være hin dunkle Anelse om 
Livets Fortsættelse i eller hinsides Graven og den derpaa hos 
de Efterlevende grundede Omhu for værdigen at udstyre deres 
Afdøde til dette nye Liv. I Kjøkkenmøddingerne er det omvendt. 
Det er udenfor enhver Tvivl, at de her i Mængde forefundne 
Vaaben og Redskaber kun ere de simple og raat forarbeidede, 
ialfald kun de mindre værdifulde og let erstattelige; rimeligviis 
have de kun tjent til en simpel Brugsanvendelse; i Reglen 
ere de bortkastede, aldrig gyemte eller opbevarede der; kun und- 
tagelsesvis ere de bedre og turde da ansees for ufrivilligen tabte. 
Skal nu en Sammenligning anstilles med det Spørgsmaal for 
Øie, hvorvidt vi her have Tegn paa en større Forskjel i Ud- 
dannelse og Kunstfærdighed, da er det aabenbart ikke den 
store Mængde af de henkastede simpelt forarbeidede og til en 
simpel Anvendelse bestemte Redskaber og Vaaben i Affalds- 
dyngerne, der skal sammenlignes med den store Mængde af 
bedre fra Gravhøiene, men det er netop hint Mindretal af 
tilfældigen tabte Indblandinger, paa hvilke den største Vægt maa 
lægges i denne Henseende. Skal der fremdeles med samme 
Maal for Øie anstilles Sammenligninger imellem og drages Slut- 
ninger fra andre Forhold ved Redskaberne, f. Ex. deres Fordeling, om 
nogle kun findes paa det ene, andre kun paa det andet Sted 0. s. v., 
da maa ogsaa dette kun skee under den Forudsætning, at der 
paa begge Steder er søgt lige omhyggelig efter dem og efter 
Spor af dem. Saadanne Hensyn er det, som ville bringe min 
Omsummering af Forskjellighederne til at afvige ikke saalidet 
fra min Collegas, hvilket vil fremgaae af det, som nu følger, 
