181 
tildannede, og ved de afhugne Smaastykkers Ubrugelighed til 
nogeisomhelst Øiemed; »Flintkjærnerne« derimod have faaet deres 
Form just ved den Form, som de afslagne og til Anvendelse bestemte 
Stykker skulde have, nemlig ved de lange og regelmæssige Flint- 
flækkers; de have neppe selv skullet anvendes til noget Øiemed 
og man finder ialfald ikke Spor af, at de have været benyttede. 
Overalt, hvor regelmæssige lange Flintflækker tilslaaes, maa der 
aldeles bestemt dannes en saakaldt »Flintkjærne«, og man kan 
med fuldkommen Sikkerhed slutte fra den ene af disse Formers 
Tilværelse til den andens. Vise Affaldsdyngerne ikkun yderst 
sparsomme Spor af hvad man kunde kalde »Kjærner«, såa vidne 
dog de smukke og lange Flintflækker i disse tydeligt nok om 
dem, men med de talrige Flintknuder have disse Flintflækker 
intet at gjøre. 
Deri samstemmer jeg altsaa aldeles med Professor Worsaae, 
at Kjøkkenmøddingernes talrige, raae og mindre bearbeidede Sten- 
sager egenlig udgjøre »en egen Klasse for sig«, og det ikke blot 
i Modsætning til Gravhøienes bedre forarbeidede Redskaber, hvis 
Repræsentanter i en raaere Form de erindres ikke at være, men 
endnu mere ifølge den særegne Anvendelse, som de maae have 
havt, og hvilken vistnok maa søges i Retningen af den fredelige 
Bedrift, som Datidens Kystbeboere ifølge Affaldsdyngernes een- 
stemmige Vidnesbyrd i saa høi Grad have udøvet: nemlig Fiske-, 
Østers-, Musling- og Snegle-Fangsten. I en slig Anvendelse 
vilde jeg dernæst ikke allene søge Grunden til at disse Redskaber 
ere saa hyppige netop i Dyngerne, der jo alle findes ved Stran- 
den eller den daværende Kyst, men ogsaa til at de ude i selve 
Stranden”) forekomme pletvis i et overraskende Antal, samt til at 
”) See foreløbig Beretningen om det Oldnordiske Museums Forøgelser i Ber- 
lingske Tidende for 15de Marts 1859, Nr. 83, angaaende en anseelig Ind- 
samling af flere hundrede (338) Stykker af disse simple og raae Steen- 
sager, hvilken var til Museet (see dettes Nummere 17,426— 17,434) af- 
given af Videnskabernes Selskabs geologisk-antiqvariske Comitee som 
