Ml 
Misforstaaelse, påa den anden Side, hvorledes de kritiske Forsk- 
ninger, betragtede ikke isolerede, men i deres Heelhed, netop 
i vor Tid, hvor de kunne anstilles og ere blevne anstillede ikke 
blot med en Understøttelse af lærde Hjælpemidler, som forhen 
have været ubekjendte, og med en Skarpsindighed, som neppe 
nogensinde er blevet overgaaet, men tillige med en Frihed og 
Offenlighed, ja med en Dristighed, hvortil der ingensinde tidligere 
har været givet en saadan Leilighed, — rigtignok ofte ad lange 
Omveie og efter frugtesløse Forsøg, hvis Uholdbarhed først en 
conseqvent Gjennemførelse lod erkjende — have ført til fornyet 
Stadfæstelse netop af de Traditioner, hvorpaa den christelige 
Tro hviler.  Retfærdiggjørelsen af denne Paastand vil naturlig- 
viis betragtes med Ligegyldighed saavel af dem, for hvilke den chri- 
stelige Tro ikke meer har nogen Betydning, men kun er »et over- 
vundet Standpunkt«, som ogsaa af dem, hvilke Christendommen i 
Form af en vis bestemt Confession eller et bestemt dogmatisk System, 
skaffer en fuldkommen Tilfredsstillelse; men den vil følges med 
Deeltagelse af Saamange, som i Christendommen have fundet 
Kilden til et aandeligt Liv og Velsignelse, der forgjeves søges 
udenfor hiin, men som, om endog med Anerkjendelse af den 
Forms relative Fortrin, hvorunder de selv have lært Evangeliet 
at kjende, dog ikke kunne overbevise sig om, at denne skulde 
være i alle Henseender den fuldkomneste og ene rigtige. 
Skjøndt det ikke er Hensigten ved nærværende Leilighed at 
gaae ind påa nogen dybere dogmatisk Behandling af Spørgsmaal, 
hvis Besvarelse forresten staaer i nøieste Forbindelse med de 
Undersøgelser, af hvilke der i det Følgende skal gives en Over- 
sigt, vil det dog ikke være overflødigt med et Par Ord at angive 
det almindelige Synspunkt, hvorfra hine Undersøgelser maae be- 
tragtes og bedømmes. 
Der er som bekjendt oftere gjort den Paastand, at den rig- 
tige og heldige Løsning af de videnskabelige Undersøgelser. om 
den evangeliske Historie og dens Kilder er betinget af den »For- 
udsætningsløshed«, hvormed de anstilles. Da nu imidlertid ingen 
4 
