45 
Men den Tro, der til enhver Tid har været Christenhedens 
Særkjende, tillægger den christelige Religiousstifter en saa ezen- 
dommelig Høihed og Værdighed, at det bliver en Nødvendighed, 
derfra at tage Udgangspunktet for en rigtig Opfattelse af hans 
Historie. Thi dersom Jesus Christus virkelig har været det, for 
hvilket hans Tilhængere have antaget ham, vil enhver anden For- 
udsætning forvirre og forstyrre Betragtningen. Dersom Jesus 
Christus virkelig har staaet det i Forhold til Gud og Menneskeslæg- 
ten, som den christne Menighed antager, vilde man ved at be- 
tragte ham aldeles under samme Synspunkt som andre store og 
udmærkede Personligheder, hvilke Historien kan synes at frem- 
byde til Sammenligning med ham, kunne foranlediges til enten 
urigtigen at vurdere eller til med Urette at benægte mange af 
de Ord og Gjerninger som ere overleverede om ham, og som 
under den givne Pdrudsætning ville findes ligesaa fuldkommen 
berettigede og troværdige, som de uden den maatte kunne vække 
Forargelse eller Tvivl. Det relativt Fuldkomne kan sammenlig- 
mes og bedømmes indbyrdes; men hvor Talen er om det Høie- 
ste, det Eneste i sin Årt, der ligger Maalestokken for Bedøm- 
melsen i dets eget Idee, der kan Dommen over Sandheden af 
Ideens Fremstilling alene beroe paa, hvorvidt dennes enkelte 
Momenter staae i fuldkommen indre Overeensstemmelse, danne 
et sammenhængende Totalbillede. Vistnok indeholder denne 
Fremstillingens indre Overeensstemmelse endnu ingen Sikkerhed 
for Objektets reale Virkelighed; men ligesaa vist er det, at Idea- 
lets hisøriske Aabenbarelse ikke tør bestrides paa Grund af 
Ulighed og Uovereensstemmelse med de ufuldkomne Fremstillin- 
ger deraf, som Virkeligheden frembyder til Sammenligning. 
Ligesaa væsenlig imidlertid som Forestiltingen om Jesus 
Christus som Guds Søn (i en højere Forstand end den, hvori 
ling under denne Titel (i Theol. Stud. u. Kr. 1832, Z2tes H, senere opta- 
get i Forfatterens Skrift: Historisch oder Mythisch? Beitråge zur Beant- 
wortung der gegenwårtigen Lebensfrage der Theologie 1838.) 
