51 
Resultatet af Kampen mellem disse to Retninger har været en 
Bekræftelse af det Fortrin, hvilket Kirken altid har tillagt Evan- 
gelierne 7 ovennævnte Henseende. Men man danne sig ikke Fore- 
stillingen om hiin Bekræftese, som om den skulde være en fuldkom- 
men Stadfæstelse af en allerede tidligere vunden Anskuelse om disse 
Skrifters t det Enkelte bestemte Forhold til den christelige Aa- 
benbaring, ligesaalidt som man smigre sig med det Haab, at 
det allerede nu skulde være lykkedes Videnskaben at kunne give 
en tilfredsstillende Løsning af et Problem, der endnu vil i en ' 
ubestemt Fremtid gjøre Fordring paa den fortsatte og uafbrudte 
Anstrængelse af alle de Kræfter, som Lærdom og Skarpsindig- 
hed kan opbyde, for at udbrede Lys over saamange Punkter, 
der ere indhyllede i Mørke og Dunkelhed for den nærværende 
Slægt. Det maa erindres, at Kritiken arbeider med et højst 
ufuldstændigt Materiale,. at derfor dens Resultater, ikke blot de 
positive, men ikke mindre de negative, stedse have Charakteer 
af det Problematiske og Ufuldendte. Men med desto større Ro 
betragter derfor ogsaa den troende Christen Gangen af hine Un- 
dersøgelser. »At de positive Resultater hyppigen vise sig som 
manglende apodiktisk Vished, foruroliger ham ikke; de negative 
Resultaters problematiske Natur beroliger ham.»”) Han trøster 
sig ved nærværende Leilighed med Henblikket paa en anden 
Række kritiske Undersøgelser, hvori Kritiken over Evangelierne 
som overhovedet over den hele Samling af det Nye Testamen- 
tes Skrifter har sit Forbillede, og hvortil vi derfor allerede tid- 
ligere have henviist. Den samme Uro, Frygt og Uvillie, som 
Kanonskritiken i nyere Tid vakte, yttrede sig ogsaa, da man be- 
syndte at underkaste det Nye Testamentes Textord en nøiere 
Prøvelse.. De tusende og atter tusende Varianter, som droges 
for Lyset ved Sammenligningen af de kritiske Vidner, som ere 
opbevarede i gamle Haandskrifter og Oversættelser af det N. T., 
") Ebrard, a. St. S. 93. 
