Citater af Kirkefædre etc., truede med at omstyrte Tilliden til 
det hele nye Testamentes Integritet. Men jo grundigere og i 
jo større Omfang disse Vidner bleve prøvede, desto sikkrere 
Borgen afgave de for, at de Forvanskninger, som det Nye Testa- 
mentes Text i 16 Aarhundreder have undergaaet, ere saadanne, 
at de ikke berøre Skrifternes væsenlige Indhold, og som det 
ved Videnskabens Hjælp stedse heldigere vil lykkes at fjerne. 
Alligevel ere disse Undersøgelser dog endnu ikke førte til Af- 
slutning. De skarpsindigste og lærdeste- Combinationer have 
ikke kunnet føre til en fuldstændig Oplysning om det Nye Te- 
stamentes Texthistorie; det ene System har afløst det andet for 
at bringe de mangfoldige her mødende Phænomener under Over- 
sigt og Eenhed og at angive Reglen for Bestemmelsen af den 
rigtige Læsemaade paa de omtvistede Steder. Dette Maal er 
endnu ikke opnaaet. Men hvilken Uvidenhed vilde det røbe, 
dersom Nogen vilde paastaae, at de didhørende Undersøgelser 
havde været uden Nytte og Frugt? — Ligesaalidt som den ÅAn- 
tagelse stadfæstede sig, hvilken til en Tid var den herskende i 
Kirken og blandt Theologerne, at Gud nemlig ved en særegen 
Virksomhed skulde have bevaret det N. Ts. Text fra de For- 
vanskninger, hvilke andre Oldtidsskrifter i Tidernes Løb have 
undergaaet, ligesaalidt tør det antaget for afgjort, at den kritiske 
Undersøgelse om Evangelierne vil føre til Stadfæstelse af den 
Antagelse, at disse Skrifter i den Skikkelse, hvori de foreligge, 
ere umiddelbare Værker af de Apostle og apostoliske Mænd, der 
almindeligen nævnes som deres Forfattere.”) Men med samme 
Vished, som vi nutildags factisk kunne begrunde, at der ad den 
Vei, hvorved der er blevet sørget for Bevarelsen af det N. Ts. 
Text, er opnaaet den Sikkerhed, som var nødvendig for et Aa- 
”) Vistnok vilde det derimod være »uforeneligt med den christelige Aaben- 
baringstro, at antage Muligheden af, at Kirken i vor Tid ikke skulde 
have en skriftlig Overlevering, som knyttede den gjennem umiddelbare 
Vidner til Christus.« (Clausen, Christelig Troeslære S. 76). 
