56 
Indflydelse , som havde vidst at fremstille Eet og det Samme 
paa forskjellig Maade og derved imødekomme en forskjellig Trang. 
Jo mere den strænge Inspirationstheorie efterhaanden blev gjort 
gjældende i den protestantiske Kirke, desto besynderligere Kunst- 
greb forsøgte man for at fremtvinge en Harmonie mellem Evan. 
gelierne, der dog kun tjente til at fremkalde nye Vanskeligheder 
og maatte gjøre sig selv mistænkelig, medens den evangeliske 
Fremstilling kun viste sig stedse mere unaturlig og uhistorisk. 
Saaledes troede man f. Ex. at burde henføre Fortællinger, der 
i Hovedsagen lignede hinanden, men dog i enkelte Træk afvege 
fra hinanden, til forskjellige Tildragelser. Man lod Petrus for- 
nægte Herren syv Gange, paa Grund af Uovereensstemmelserne 
i de vedkommende evangeliske Beretninger, (skjøndt dette dog 
atter stred mod Christi Ord Matth. XXVI, 75. Luc. XXII, 61: 
»Inden Hanegal skal Du fornægte mig tre Gange«) etc. Først 
efterat den strænge Inspirationstheorie var bleven mildnet navn- 
lig ved Arminianernes Indflydelse, begyndte man at søge en mere 
videnskabelig, historisk begrundet Forklaring af de omhandlede 
Phænomener, og der frembød sig da nærmest tre Muligheder til 
en Forklaring. Enten kunde 1) den ene Evangelist have benyttet 
den anden, eller 2) de kunde alle tre have benyttet en fælles 
skriftlig Kilde, forskjellig fra vore Evangelier, eller 3) Evange- 
listerne kunde'have erholdt deres Efterretninger ad den mundt- 
lige Overleverings Vei. 
Ved den førstnævnte Forklaring udledede man de tre Evan- 
geliers Forhold af deres indbyrdes Afhængighed. Enhver mathe- 
matisk Combination har i denne Henseende fundet sine Forsyarere : 
Matthæus skrev først, Marcus efter ham, Lucas tilsidst — eller: 
først Matthæus, Lucas skrev med Benyttelse af ham, Marcus be- 
nyttede dem begge — eller: Marcus er den ældste, Matthæus 
(den græske) den yngste — eller: Lucas skrev først, saa Mat- 
thæus, endelig Marcus. Men foruden den fuldkomne Mangel 
paa alle historiske Vidnesbyrd og Hypothesens Opførelse ude- 
lukkende paa indre Kriterier, er den utilstrækkelig til at forklare, 
