69 
Forklarelsen paa Bjerget og den hellige Aands Aabenbaring i en 
Dues Skikkelse, ligesom Stemmen fra Himlen omdannes i det 
Visionære.  Fristelseshistorien indeholder vel en historisk Sand- 
hed, men indklædt i symbolsk Form, det er en sand, men ikke 
virkelig Historie. Ved det eensidige Fortrin, som Neander skjæn- 
ker Johannesevangeliet, opstaaer der Mistro mod de synoptiske 
Evangeliers Troværdighed, som ikke hæves ved Forsikkringen 
om, at deres Forfattere vistnok have været fjerne fra al forsæt- 
lig Forfalskning og Opdigtelse. Paa Spørgsmaalet om, hvorledes 
det, uagtet Synoptikernes ellers saa saameget roste Troskab og 
indtil Enkeltheder sig strækkende Sagkundskab, dog kunde komme 
til saa stor Differents mellem dem og Johannes, søger man for- 
gjæves hos Neander en Besvarelse. Ikke sjeldent bliver i Evan- 
gelieskrifternes Beretninger Omstændelighed, Livlighed, Anskuelig- 
hed gjort til Hovedkriterium for disses Rigtighed. Alligevel gjælde 
hine Egenskaber, hvorved Marcus skal udmærke sig, ikke altid 
saameget, at jo Neander stundom tilkjender f. Ex. Lucas' Frem- 
stilling Fortrin for Marcus'. Det Vaklende og Usikkre i Nean- 
ders Anskuelse af den evangeliske Historie er blevet med stræng 
Dadel draget for Lyset ligesaavel af den traditionelle Orthodoxies 
som af den negative Kritiks Tilhængere. I Erkjendelsen af, at 
… »der til Fremstillingen af Jesu Liv behøvedes en ny Begyn- 
delse i Forhold til det nuværende Standpunkt af den nytestament- 
lige Exegese, bibelske Kritik og Undersøgelserne af Kanon«, er- 
klærede den fromme og lærde Mand beskedent, »at hans Værk 
kun var et ringe Forarbeide for en ny Epoche af denne Deel 
af Historieskrivning». -— Alligevel vår dette Værk ikke af ringe 
Betydning. Med alle Indrømmelser til en nyere Kritik i Betragt- 
ningen af mange Enkeltheder i de evangeliske Beretninger, mod- 
toges dog et Indtryk af Neanders Fremstilling af Jesu Liv, hvor- 
ved den Overbeviisning blev styrket og næret, at i Jesus Chri- 
stus var i Historien fremtraadt en Personlighed af en ganske 
ejendommelig Højhed og Værdighed, fra hvem et guddommeligt 
Livs oplysende, styrkende, helliggjørende Kræfter i den Grad 
