80 
med den johanneiske Beretning, hvor løst og let han rydder 
Vanskelighederne af Veien. Ifølge Mathæus IV, 12 slg. Marc. 
1, 14. har Jesus først begyndt sin offentlige Virksomhed efter 
Johannes” Fangenskab (26 tors 4j0gæto 0 ”Incovs xnovogsuv Matth. 
IV. 17), ifølge Johannes falde de Begivenheder, der fortælles 
Joh. II. ME. (IV), før Døberens Fangenskab. Men disse Fortæl- 
linger reducerer Ebrard »til Beretninger om, hvor Jesus har væ- 
ret, hvorhen han er gaaet, og hvad -han har virket i Familie- 
kredsen; kun den Notits, at Jesus har samlet Tilhængere i Ju- 
dæa, Joh. 3, 22, hører til den offentlige Virksomhed, men, da 
der ikke synes at være forefaldet noget Mærkværdigt derved, har 
Matthæus forbigaaet det!«  (S. Wissensch. Krit. S. 159). Det 
skal da ikke have hørt til Jesu offenlige Virksomhed og ikke 
have været noget Mærkværdigt, at Jesus samlede flere Tilhæn- 
gere end selve Johannes den Døber, til hvem hele Judæa strøm- 
mede ud (Joh. III, 26), at Jesus foretog sig en saa paafaldende 
offenlig Handling som Tempelrenselsen (II, 13 ff.), at »Mange 
troede paa hans Navn, fordi de saae de Tegn, som han gjorde« 
(II, 23), at selv en Øverste af Iøderne kommer til ham, som 
bekjender: »Vi vide, at Du er en Lærer kommen fra Gud, thi 
Ingen kan gjøre de Tegn, som Du gjør, uden at Gud er med 
ham (II, 2) etc.!« Hvad er dette Andet end den gamle Harmo- 
nistiks letsindige og selvbedragerske Combinationer! — I Hen- 
seende til Forholdet mellem de tre synoptiske Evangelier slut- 
tede Ebrard sig til Gieselers Traditionshypothese, bekjæmpede 
Urevangelie- og Benyttelseshypothesen; men baade den positive 
og den polemiske Beviisførelse var saa svag, at man i Forfatte- 
rens Slutningserklæring; »Unsere Erklårung des Verwandtschaftver- 
håltnisses aus der sogenannten Traditionshypothese steht also 
unangefochten», dog atter ikke saae andet end en af de mange 
kjække Forsikkringer, hvormed han søgte at erstatte, hvad der 
manglede i grundig Udvikling. 
En vigtig Antydning af Ebrard, at man ved Differentserne 
i de evangeliske Beretninger maa tage Hensyn til den særegne 
