82 
theologiske Debat almindeligen benævnes som 7endenskritiken, 
fordi den ligeoverfor de tidligere Methoder fremhævede de en- 
kelte Evangelisters forudsatte ejendommelige theologiske Retning 
som Hovedkilde og Forklaringsmiddel. 
Ingen har stærkere end F. C. Baur udhævet den Feil, at 
i det Straussiske Værk var den evangeliske Historte bleven gjort 
til Gjenstand for Kritik, inden man var kommen til et fastere 
Resultat om Ævangeliernes Kritik”)  Strauss's Fortjeneste var 
— ifølge Baur 0. St. S. 72 f. —, at have efterviist, hvorledes 
det ingenlunde forholdt sig med den evangeliske Histories Tro- 
værdighed i dens hele Omfang, saaledes som man havde hidtil 
forudsat det. Men for nu at komme ud over Negativiteten af 
dette Resultat, maatte man nødvendigen gaae tilbage til de Skrif- 
ters Kritik, som vare Kilden for den evangeliske Historie. »Den 
Straussiske Kritik erklærer Indholdet af denne væsentligen for 
mythisk.. Man skulde da vente, at, naar nu det Mythiske var 
blevet udskillet, vilde det historiske Element i den evangeliske 
Fremstilling træde desto renere og tydeligere frem. Dette bliver 
imidlertid ingenlunde Tilfældet, tvertimod tjene de angive Kriterier 
for det Mythiske kun til at mistænkeliggjøre det hele Indhold 
af den evangeliske Historie. Er ogsaa kun Noget afgjort My- 
thisk, hvo kan da i en Historie, hvor Alt hænger saa nøie sam- 
men og griber ind i hinanden, vide, om ikke Eet og Alt er uhi- 
storisk? og med hvilken Ret holdes den Deel af Evangeliernes 
Indhold for historisk, som bliver tilbage efter Udskillelsen af det 
Mythiske? Da Mythen har sit egentlige Element i Underet, saa 
er Underet i sin Utænkelighed den metaphysiske Grund, hvor- 
påa den Straussiske Kritik i sidste Instans beroer, og dens øver- 
ste Kanon kan derfor kun lyde saaledes: en Historie, som inde- 
holder Underfortællinger, kan ingen Tiltro fortjene, ikke blot i 
det, der umiddelbart angaaet Underet, men ogsaa i alt Andet, 
") S. Baurs Indledning til Kritische Untersuchungen tiber die kanonischen 
Evangelien, Tiubingen 1847. 
