100 
den nyere Tids Evangeliekritik, de meest slaaende og interes- 
santeste Exempler, nemlig »Dze Evangelden, ihr Geist, ihre Ver- 
Jasser und ihr Verhåltniss zu ewnander, Leipzig 1845. Jeg har 
ved anden Leilighed”) udførligen meddeelt Oplysninger om dette 
Skrift af den »Sachsiske Anonymus« (der dog snarere stam- 
mer fra Schweitz end Sachsen), der ligesom Baur har taget Ud- 
gangspunktet for sin Evangeliekritik fra det spændte og fjendt- 
lige Forhold, som skal have fundet Sted mellem Paulus og de 
ældre Apostle, og som derfor ligeledes finder Grunden til Evan- 
geliernes Oprindelse og særegne Eiendommelighed i »den i alle 
den urchristelige Tids Forhold saa dybtindgribende Modsætning 
af Iudaisme og Paulinisme,« men der tillige ligesom et drillende 
Skyggebillede og Carikatur af Tendenskritiken har ført denne 
til en saadan Spidse, »at maåan« — efter Baurs egne Yttringer — 
»skulde fristes til den Mening, at den angivne Forfatter kun 
havde villet skrive en Satire paa den nyeste Kritik”). Den Unavn- 
givne bestræber sig for at vise, hvorledes »Evangelisterne — 
langtfra at være de eenfoldige, simple Fiskersjæle, for hvilke 
man har udgivet dem — ikke have valgt et eneste Ord, ikke 
det tilsyneladende ubetydeligste, uden fuldkommen bevidst Hen- 
sigt og med speciel Betydning. De ere ikke uhildede og upar- 
tiske Historieskrivere, der have havt til Hensigt at levere Efter- 
verdenen en muligst fuldstændig og aldeles sandhedstro Frem- 
stilling af Jesu Liv; de tilhøre et urchristeligt Parti og i sammes 
eensidige Interesse have de anlagt og gjennemført Jesu Liv 
med hensigtsfuld Beregning ..... Historisk Troskab er paa 
ingen Maade saaledes, som man hidtil troede, at søge hos Evan- 
gelieforfatterne. Deres Hensigt var ingenlunde at levere rene ob- 
jective Biographier. Ligefrem sagt, Evangelierne ere Partrskrif- 
ter, ikke Historiteværker. Og alle saakaldte Evangelieharmo- 
”) N. Theol. Tidsskrift 3die B. 1852, S. 127 fr. 
”) Baur, Der Ursprung und Charakter des Lucæ Ev. Theol. Jahrb. 1846 
S. 598. 
