101 
nier ere derfor ligefra Begyndelsen af forfeilede Foretagender, 
da Forfatterne ingenlunde vilde skrive i een og samme Aand 
som deres Medevangelister, heller ikke fortælle det Samme, som 
de, men de stillede sig i fuldkommen bevidst og hensigtsfuld 
Modsætning til hinanden.« Hvorledes saaledes Lucas ved Mat- 
thæus partiske Fremhævelse af de ældre Apostle med deres Mes- 
siaslære er bleven henreven til en ligesaa partisk og ofte meget 
bitter Forhaanelse og Forfølgelse af disse, derpaa finder Anony- 
men nu Exempler i Mængde, af hvilke vi blot ville udhæve nogle 
ganske faa. Naar Jesus hos Luc. XXII, 34 siger: Aéyw cov, Ilétee, 
ov un pævncer Cnusgov &/Éxtog x71, da er Brugen af Navnet 
Petrus (Klippemanden) ved denne Leilighed et ironisk Spotte- 
navn, som kjendes deraf, at denne Apostel ellers overalt af Chri- 
stus bliver tiltalt med Navnet Siuor”). For Fortællingen om 
Rangstridsspørgsmaalet har Lucas netop valgt den for de tolv 
Apostle ugunstigste Plads, nemlig lige efter Nadverens Indstiftelse 
Luc. XXII, 24. Naar Jesus siger Luc. XII, 52: »Fra nu af skulle 
Fem i eet Huus være splidagtige, Tre imod To, og To imod 
Tre«, da skulle derved tydeligen nok være udpegede de tre 
Gtvior tijg 7rsgutouig (slg. Gal. II, 9) Jakobus, Petrus og Johan- 
nes, medens de to. Andre ere Paulus og Lucas. Thi »en Strøm 
af Grunde« har overbeviist den anonyme Forfatter om, at Lucas- 
Evangeliet egentlig er et Product af begge disse, Mænd tilsam- 
men. Hvo skulde ogsaa tvivle om, at den Apostel, der i sine 
Breve — ifølge den Unavngivnes Oplysninger — har betegnet 
sin Modstander Petrus som 6x010w 7 cægxi, som &yysdos Catåv 
etc., har i samme bittre Tone rettet sit Evangelium mod ham. 
Den hele kunstige Geneaologie i Luc. III, 23—38 er — ifølge 
Ånonymen — kun en Persiflering af Matthæus Genealogie og af 
alle saadanne Myther og Undersøgelser, som alene bevirke Tve- 
dragt og ingen Opbyggelse. Naar Matthæus saa "ofte omtaler 
") Dette »overalt« indskrænker sig forresten hos Lucas til et eneste Sted, 
nemlig XXII, 31. 
