117 
den vedkømmende Formations geologiske Alder. Siden den Tid 
have vore Anskuelser om Overgangsformationen ved Murchisons 
store Arbeider (Siluria; 1854 og 1859) som førte til en nøiagti- 
gere Bedømmelse af de med dette Navn betegnede Lag, saa- 
ledes forandret sig, at selv hiin Betegnelse er forældet. Under 
disse Omstændigheder turde jeg vel være berettiget, ja selv i 
mine egne, først efter flere Aars lagttagelser offentliggjorte Ar- 
beiders Interesse forpligtet til, ikke blot at underkaste dem et 
nyt kritisk Gjennemsyn, men ogsaa at sammenstille dem med 
den siden hiin Tid ved Andres og mine egne Forskninger vundne 
Kjendsgjerninger og at bringe det Hele, saavidt som muligt i 
Overeensstemmelse med de nu herskende geologiske Anskuelser. 
Her er nemlig ikke blot Tale om en Fremstilling af Plante- 
verdnens første Begyndelse, saaledes som den fremtræder i den 
siluriske og devoniske Formation, men ogsåa om en skarpere 
Adskillelse af den egentlige Kulformations Flora, som ifålge 
Resultaterne af mine tidligere og for nærværende Tid endnu 
mere stadfæstede Forskninger maa deles i en ældre, eller nedre, 
og i en yngre, eller øvre Afdeling. Den ældre indbefatter saavel 
Bjergkalkens eller Kulkalkens, som den saakaldte Graavakkes 
Planter, eller efter Geologernes nyere Undersøgelser, de Planter, 
som forekomme i Posidonomyeskiferne og Murchisons yngste 
Graavakke, der igjen svarer til Englændernes Millstonegritt eller 
Sandstenen uden underordnede Lag. For at komme til dette 
Resultat har jeg anvendt den største Omhu paa Bestemmelsen 
af de enkelte Planters Findesteder, og forsøgt ved Sammenlig- 
ning med dem, der findes i den sædvanlige Steenkulperiode, 
endydermere at begrunde de herved vundne Resultater. Naar 
jeg betænker, at man siden Bekjendtgjørelsen af mine første, 
kun paa schlesiske Forhold byggede, men i over 20 Aar fort- 
satte Arbeider, ogsaa i andre Egne af Tydskland har funden de 
af mig som sikkre Førere opdagede Planter (Calamites tronsitio- 
nes, C. Rømerianus, Sagenaria Veltheimiana og den dertil hørende 
Knorria imbricata), tør jeg vel nære det Haab, at disse Bestræ- 
