131 
Øielaagsspalten og derved tillade en større Bevægelighed af 
Øieæblet. — Hos Mennesket findes en lignende lille Muskel ved 
den indre Øienkrog, nemlig den Hornerske Muskel, Musculus 
lacrymo-palpebraålis Horneri, der udspringer fra Taarebenet, 
gaaer udad bagved Taaresækken og hefter sig i det Indre af 
Øienlaagenes Rande. Foruden dens Indflydelse paa Taarerørene 
og Taaresækken kan den bidrage til at begunstige Øieæblets 
Indaddreining ved at virke paa Øielaagsspalten, og  kom- 
mer derved indirecte til at staae i Forhold, til Synsfeltenes 
Dækning. 
De hidtil beskrevne anatomiske Eiendommeligheder ved 
Synsredskabet vare mere bestemmende for det gjensidige For- 
hold af begge Øines Synsfelt og for deres Foranderlighed ved 
Øieæblernes Bevægelser.  Udstrækningen af hvert Øies Synsfelt 
er derimod nærmest bestemt af Øieæblets anatomiske Bygning 
og dets physiske Forhold til Lyset. Ved at henlede Selskabets 
Opmærksomhed paa de anatomiske Forhold ved Øicæblets Byg- 
ning, som her særdeles maatte komme i Betragtning, skal jeg 
bemærke, at jeg iblandt Huusdyrene har valgt Hestens og Kat- 
tens Synsredskaber som Typer, da de danne skarpt udprægede 
Modsætninger i deres Bygning og ligesom udgjøre Endepunk- 
terne i den Række af Former, man kan opstille af disse Dyrs 
Øine. Til Hestens Øie slutter sig nærmest Faarets og Oxens, 
hvorfra man føres igjennem Svinets og Hundens til Kattens 
Øie. Ved Øieæblets Bygning komme dets gjennemsigtige, lys- 
samlende Dele, samt Regnbuehindens og Nethindens Forhold til 
disse væsentligst i Betragtning med Hensyn til Synsfeltets Om- 
fang. 
Hornhinden, Tunica cornea, danner den Deel af Øieæblets Be- 
grændsning, hvorigjennem Lyset trænger ind i Øjet. Med Hensyn 
til Synsfeltet komme flere anatomiske Forhold i Betragtning, 
nemlig Hornhindens Udstrækning i Sammenligning med bele 
Øieæblets Omfang, dens Omrids, dens større eller mindre Hvæl- 
ving og Formen af Hvælvingen.  Endskjøndt den Lysmængde, 
