151 
tidlig er bragt i System. Imidlertid er her ogsaa om Buddhas 
Dødsaar flere Angivelser, som dog dreje sig omkring 950 f, Chr., 
der er den almindeligste, hvorhos der nævnes den samlidige 
chinesiske Kejsers Regjeringsaar, i hvilket det indtraf.  Frem- 
deles haves fra China en Fortegnelse over 33 buddhistiske Pa- 
triarker eller Kirkeoverhoveder fra Buddhas Død 950 f. Chr. og 
indtil 713 efter Chr., hvoraf de første 27 opholdt sig udenfor 
China, og den 28de drog fra Indien til China, hvor han døde 
ligesom hans fem Efterfølgere; og til denne Fortegnelse er der 
hyppig ligeledes tilføjet Angivelse af de samtidige chinesiske 
Kejseres Regjeringsaar. Denne Fortegnelse savner imidlertid al 
historisk Troværdighed"); den er rimeligvis først forfattet længe 
efter 713, og hører til de mange Forsøg, der ere gjorte paa at 
danne en virkelig Historie med nøjagtige Tidsangivelser ud af 
Myther og Sagn, Legender og Eventyr. Hin Angivelse af 950 
som Buddhas Dødsaar grunder sig øjensynlig paa en i China 
bevaret og naturligvis ogsaa der opstaaet Forudsigelse af Buddha 
selv, at hans Lære vilde blive indført i China 1000 Aar efter 
hans Død. Da nu efter chinesiske Beretninger de første Mis- 
sionærer kom til China Aar 39 e. Chr., og en Snes Aar derefter 
Kejseren sluttede sig til denne Lære, -maatte som Følge deraf 
Buddhas Dødsaar være indtruffet 1000 Aar forinden, og det var 
da let at finde den da herskende Kejsers tilsvarende Regje- 
ringsaar efter det chronologiske System. 
Medens der saaledes i den nordlige Kirke hersker en al- 
mindelig Uoverensstemmelse i Angivelsen af Buddhas Dødsaar, 
findes der en fuldstændig Enighed i den sydlige Kirke, i Bag- 
indien og Ceylon, hvor dette Tidspunkt sættes til Mai 543 f. Chr. 
Enigheden her har imidlertid ikke saa meget at betyde; thi i 
Bagindien har man modtaget dette Aar, som overhovedet alt, 
hvad man veed om Indiens”gamle Historie, tilligemed Buddhismen 
”) Hvad Chr. Lassen tilstrækkelig har godtgjort i sin Indische Alterthums- 
kunde Il. S. 87 flg. 
dd 
