160 
hans Dødsdag fejredes siden aarlig ved en Mindefest; hun døde 
det følgende Aar, og begge bleve paa Kongens Foranstaltning, 
med stor Pragt og Højtidelighed førte til Ligbaalet i Nærheden 
af Anurådhapura, hvor Dagober rejstes over deres Levninger 
(Mah. 20, 32 flg.). Han siges da at have været 60 Aar, og hun 
59 Aar gammel (saztthivasso 20,732 og ekuna-satthivasså 20,49), 
og det var altsaa 28 og 29 Aar efter deres Ankomst til Øen, 
og følgelig kunde derefter Devånam-priya-Tissa kun have regje- 
ret i 20 Aar, da Angivelsen af Uttiyas ottende og niende Re- 
gjeringsaar er for omstændelig til at man kan forkaste den. Da 
den almindelige Angivelse imidlertid tillagde D. p. Tissa 40 Aar, 
og hine følgelig derefter maatte have været en tyve Aar ældre 
end der angives, saa har man alt fra tidlig Tid forklaret de ved 
dem angivne Aar, ikke som deres hele Levealder, men kun som 
deres Levetid efter deres Indtrædelse i den geistlige Stand, en 
Forklaring som selve Forf. af Mahåvansa har havt for Øie i sin 
Commentar, at slutte fra Udgiverens Oversættelse (while observ- 
ing his sixtieth vasso since his. ordination). Og denne Forkla- 
ring kan passe til Angivelsen saavel af Mahendras som af hans 
Søsters Alder, under den Forudsætning, at den regnes fra den 
geistlige Indvielse, der for Sanghåmitrå først fandt Sted to Aar 
efter Broderens”). Men de singalesiske Fortolkere synes snarere 
at have regnet fra den første Indtrædelse i den geistlige Stand 
eller Forsagelse af Verden; thi da hun, der var to Åar yngre, 
indtraadte i den geistlige Stand samme Dag som Broderen og 
levede et Aar længere end han, maatte hendes Levetid efter Ind- 
trædelse i geistlig Stand ikke have været 59, men 61 ÅAar;. og 
det er netop dette Tal af Aar, som angives i det sing. Udtog af 
Mahåvansa, der ligger til Grund for Uphams engl. Oversættelse 
(L S. 106), og Turnour har sagtens ogsaa fundet det i Mabå- 
nåmas Fortolkning, da han ved en Unøjagtighed er i sin Over- 
sættelse (S. 126) kommen til at sige: in the sixty ninth year of 
”) Turnour, Analysis of Dipavansa, S. 13. 
