173 
Chandraguptas Styrke, da han besad 90007"). Heller ikke Kam- 
pens Tid kjendes; den maa være foregaaet efter 312 og sand- 
synligvis efter 310, eftersom Seleucus endnu i dette Aar, som 
idet foregaaende synes at have kæmpet med Åntigonus i og ved 
Babylonien”). Paa den anden Side maa Toget være foretaget 
før 302, thi ved dette Aars Slutning tog Seleucus sit Vinter- 
ophold i Kappadocien tilligemed sine indiske Elefanter, der i det 
følgende Aar væsentlig bidrog til Sejren ved-ipsos.  Seleucus 
ægtede Chandraguptas Datter og sendte til ham som Gesandt 
Megasthenes, der havde opholdt sig i Indiens Grændseland Åra- 
chøsien hos dets Satrap Sibyrtius. Megasthenes kom til Påtali- 
putra og synes endog flere Gange at have besågt Indiens Konge; 
men ogsaa her er Tiden uvis, da der kun er Brudstykker tilbage 
af det Værk, som han forfattede over Indien. Chandragupta re- 
gjerede 24 Aar, efter saavel brahmanske som buddhistiske heri 
aldeles overensstemmende Kilder.””) Han efterfulgtes af sin 
Søn Bindusåra, hvis Regjeringstid ogsaa nogenlunde overensstem- 
mende angives i buddhistiske Kilder til 28 Aar og i brahmanske 
til 25. Han vedligeholdt den venskabelige Forbindelse med Se- 
leuciderne ; men han nævnes ikke af Klassikerne med sit indiske 
Navn; han kaldes Amitrochades i Palibothra, hvad der dog, som 
forlængst er paavist, ikke er andet end et Hædersnavn, amitra- 
ghåta, Fjendedræberen. 
Bindusåras Søn Acoka bekjendte sig efter. nogen Tids For- 
løb aabent til Buddhismen, fremmede med Iver dens Udbredelse 
og tillod nogle af sine nærmeste at indtræde i den gejstlige 
7) Efter et Vidnesbyrd af Plinius (Hist. nat. 6, 68). 
”) Jfr. Droysen Gesch. d. Hell. I. 399. 
””) Vel angives det til 34 Aar i Mahåvansa (saavel Udg., som vort Haand- 
skrift og hos Upham I. 45!'; men det kan kun beroe påa en, om end 
gammel Skrivfejl, da den Sum som ligeledes angives der for det hele 
Tidsrum 218 Aar forudsætter en Tid af 24 Aar, saaledes som det, findes 
i Buddhaghosas Fortolkning af Vinaya (Turnour. Indl. 52) og i Dipavansa 
(Turnour, Analysis of the Dipav. S. 12). — De brahmanske Angivelser i 
Vishnu-Puråna S. 469, 
