De vestlige Fyrstér nævnes ved Navn i den trettende Bekjendt- 
gjørelse, der uheldigvis ikke er bleven indhugget i den østlige 
Indskrift ved Dhauli; ved Girnar er der sprængt et stort Stykke 
af Stenen, hvorved over Halvdelen af hver Linie i denne Be- 
kjendtgjørelse er tilintetgjort; endelig er ved Kapur di giri dette 
Stykke indhugget paa Bagsiden af Klippeblokken, hvor Ch. 
Masson (hvem vort Bekjendtskab med denne Indskrift skyldes) 
ikke kunde, saaledes som han havde gjort ved Forsiden, tage et 
Aftryk, men maatte indskrænke sig til en Afskrift.: Ved Girnar 
er der blot tilbage: Grækerkongen og foruden denne fire Kon- 
ger, Turamåya og Antikona og Maga, hvormed Linien ender.”) 
Indskriften ved Kapur di giri har: Antiyoka Grækerkongen og 
foruden denne Antiyoka fire Konger, nemlig Turamara, Antikona, 
Maka, Altksandri.”) Man har forlængst gjenfundet de fire første 
Navne i Seleuciden Antiochus Theos 262—247, Ptolemæus 
Philadelphus 285—246, Antigonus Gonnatus i Macedonien 278—239 
og Magas, Statholder og siden Konge i Cyrene 308—258. Ved 
det sidste Navn, der nu kun findes i Kapur di giri Indskriften, 
har Lassen tænkt paa Alexander den store”); men hvor mangel- 
fuldt og derved uforstaaeligt dette Edikt end er, vise dog de 
tydelige Ord param ca tena catpåro, eller ved Kapur di giri 
caturo med Tilføjelse af Taltegnet 4, at der tåles om fire Kon- 
ger ved Siden af Antiochus, og til hvert af de fire følgende 
Navne, ér der ogsaa i den sidstnævnte Indskrift føjet et nama 
(ved Navn), af hvis to Tegn det sidste ma er et af de kjende- 
ligste i den hele Bogstavrække, saa at de nævnes alle fire paa 
samme Maade og maae have tilhørt samtidige Fyrster. Jeg 
troer ogsaa at gjenfinde det sidste Navn i Alexander, Søn af 
"| Hvad der er tilovers (9: den sidste Del) af Lin. 8 er: Yonaråjå, param 
ca tena catpåro råjåno, Turamåyo ca Ant-kona ca Magå ca. 
”) ... Antiyoko nama yona-raja param ca tena Antiyokena caturo 4 rajano 
Turamara nama Antikona nama Mako nama Aliksandri nama ... Tura- 
mara er vist nok en Fejltagelse af Indhuggeren. 
"”) Indische Alterh. II. S. 241 og XL. 
