181 
sonede sig med de rettroende Præster, til hvilke han nu ganske 
sluttede sig. Den nys nævnte Revata valgte nu Yasa og sex andre 
Præster, der i Forening udtalte Fordømmelsesdommen over de kjæt- 
terske Anskuelser. Derefter skal Revata have udvalgt af de for- 
samlede (1,200,000) Gejstlige 700 heliige Præster, hvormed han 
holdt et Kirkemøde, der varede i otte Maaneder, for at sikkre 
Troens Bevaring for lang Tid. Paa dette Møde, fortsætte Singa- 
leserne, blev der forudseet, at der 118 Aar derefter vilde ind- 
træffe en ny Ulykke for Troen (Mah. 5, 102). Denne Angivelse 
staaer aldeles ene, uden Forbindelse med de meddelte Tildra- 
gelser, saa at det synes at være en gammel Tradition, der er 
bevaret, uagtet den ikke ganske passede til det øvrige; thi efter 
den maatie den kirkelige Ulykke være indtruffet i det samme Åar, 
hvori Acoka blev salvet; men paa den Tid omtales ingen saadan. 
Ulykken indtraf først ved hans tiende Aar, og ifølge den blev der 
i hans 17de Aar holdt et nyt Kirkemøde i hans Hovedstad Påtali- 
putra af 1000 hellige Præster under Moggaliputtatissas Forsæde. 
De nordlige Buddhister kjende vel Kjætteriet i Vaicåli, men der- 
imod kjende de kun en Acoka, Bindusåras Søn, og kun et un- 
der denne Acoka, 110 Aar efter Buddhas Død afholdt Kirke- 
møde, som siges at være holdt af 700 Præster efter Kjætteriet 
i Vaicåli,”) og som derfor mest ligner Kålåcokas Møde. Man 
har været mest tilbøjelig til at antage, at de nordlige Buddhister 
have sammenblandet de sydliges to Acokaer til en; men da det, 
vi desangaaende vide, paa begge Steder har gjennemgaaet en 
lang Tids. mundtlige Overlevering, er det ligesåa sandsynligt, at 
Singaleserne omvendt have dannet to Acokaer af den ene. De 
nordliges Åcoka skildres som et vildt, blodtørstigt Uhyre, før han 
ved et Vidunder omvendtes. Hos de sydlige siges om Kålåcoka 
kun, at han oprindelig bekjendte sig til den brahmanske Lære, 
beskyttede kjætterske Buddhister og derefter antog den sande 
Tro; men hans Navn betyder den sorte eller Døds-Acoka. Den 
”Y Asiatic Res: XX. S. 92: 
