207 
denne Ligning modtage Formen: 
DEERE Eee 
eller bedre: 
u = gp(f)th — H— ff 
og betegnes nu, ved et hvilketsomhelst Antal Delinger, de for- 
skjellige Værdier af & med &,, 46, h3, h4-... og de tilsvarende 
Værdier af m, f og u med tilsvarende Mærker, saa fremstaae 
til Bestemmelsen af H og r de efterfølgende Ligninger: 
n—gp(f;) tk, —H—f, I 
u2 — Øp(fo) th, —H—f,3 
us = p(f 2) re de BRET 
m z m m 
hvor: f;—w(7); +; u( ne); F= w(? eee 
Indføres i disse paa sædvanlig Maade for H og r Værdierne: 
H= Hd, +x; r = 7, + y 
idet H, og r, antages saa nær ved H og r, at højere Potentser 
af de ubekjendte Elementer æ og y kunne bortkastes, saa giver 
Udviklingen af Ligningerne (7) Systemet: 
u—k, +a,xæ +06, y 
Uge kk, + 0,7 + 6,9 
ENE Se EAD 
Kunde man her betragte Feilene %,, %9, Y&z.... som fuld- 
komment uafhængige af hverandre, saaledes som de t. Ex. 
utvivlsomt vilde være det, dersom de forskjellige Ligninger hid- 
rørte fra forskjellige lagttagelsesrækker, saa maatte Opgaven 
ogsaa nu kunne ansees som fuldstændigt løst. Da Feilene ere 
underkastede den almindelige Feillov vilde man nemlig under 
alle Omstændigheder, og hvordan man end stiller sig med Hen- 
syn -til Begrundelsen af de mindste Quadraters Methode, kunne 
