hm 
være opstaaede, er dog altfor subjektiv og vilkaarlig til, at den 
kan vinde Bifald uden af dem, for hvilke Ewald gjælder som en 
ubedragelig Autoritet. Man vil ved at see Texten til den 
Ewaldske Oversættelse af de synoptiske Evangelier"), hvor de 
forskjellige Bestanddele ere anskueliggjorte ved forskjellig Tryk, 
studse over den dristige Sikkerhed, hvormed de evangeliske 
Fortællinger her ere betegnede som hidrørende snart fra den 
ene, snart fra den anden af de Kildeskrifter, hvilke Ewald efter 
ganske subjektive Kriterier og Smagsdomme har udfundet som 
liggende til Grund for vore Evangelier. Hos Marcus skulle 
ifølge Ewald Bestanddelene findes opbevarede i den største 
Friskhed og Livlighed, og dog tillægges Matthæusevangeliet 
næsten heelt igjennem saavel med Hensyn til Tåler som til 
Beretninger den højere Oprindelighed. Med stor Vilkaarlighed 
antages, at i det nuværende Marcusevangelium er Meget blevet 
senere sat til, medens Meget, som fandtes oprindelig i Marcus- 
evangeliet, er blevet forandret og udstreget. Særdeles beteg- 
nende for Ewalds Anskuelse er det, der efter denne bliver til- 
bage som ejendommeligt for Lukasevangeliet. Medens Lukas 
optog saamange Kilder, skal han ikke have tilsat Videre end 
Forordet I, 1-4; HI, 2: »Denne Indskrivning var den første, 
medens Qvir. var Landsherre i Syrien; 51-II, 7: »og hans 
Møder bevarede alle disse Ord i sit Hjerte. Og Jesus tog til 
i Vijisdom og Alder og Naade hos Gud og Menneskene. Men 
i Keiser Tiberii femtende Regjeringsaar ...... Derfor sagde 
Johannes til Folket, som gik ud at døbes af ham»; III, 15 og 
Begyndelsen af V. 16: »Men da Folket var i Forventning og 
Alle tænkte i deres Hjerter om Johannes, om han ikke skulde 
være den Christus, da svarede Johannes og sagde til Alle« ; 
V. 18: »Ogsaa meget andet lærte og forkyndte han Folket«, 
V. 23: »Og Jesus var ved tredive Aar, der han begyndte, og 
var, som man holdt for, en Søn etc.; IV, 14. 15: »Og Jesus 
1) Die drei ersten Evangelien, iibers. u. erklårt.  Gottingen 1850 
