21 
Men i Efterviisningen af de skriftlige Kilder fulgte Ewald en saa 
subjectiv og vilkaarlig Fremgangsmaade, at derved dog ikke 
kunde vindes nogen tilfredsstillende og sammenhængende Ån- 
skuelse om Christendommens og den evangeliske Literaturs 
historiske Udvikling. 
Ved en Forbindelse af begge de Hensyn, som Baur og 
Ewald hver for sig eensidigen forfulgte, søgte flere Theologer 
af selve den Baurske Skole at føre Evangeliekritiken videre, og 
deres fortsatte Undersøgelser ledede til det Resultat, at der maa 
anvises de synoptiske Evangelier en tidligere Epoche i den 
christelige Literatur, end der var skeet ved Baur, og at der i 
dem findes et historisk Grundlag, som har en større Fasthed 
og Omfang, end hvad Baurs Kritik indrømmede. 
Dette var saaledes Resultatet af et med stor Flid og Skarp- 
sindighed udført Værk af R. Kåstlin: »Der Ursprung und die 
Komposition der synoptischen Evangelien«, Stuttgart 1853. Lige- 
som Ewald henvender Kåstlin Opmærksomheden paa de Kilder, 
som have ligget til Grund for Evangelierne, hvis Forfattere han 
dog ingenlunde vil have betragtede som blotte Samlere, men 
heller ikke troer, at man tør anslaae Indflydelsen af den dog- 
matiske Tendents paa deres Bearbeidelse saa høit, som Baur. 
Ft Beviis paa, at man ikke kan ansee »den dogmatiske Ten- 
dents« som udelukkende Forklaringsgrund til Evangeliernes ind- 
byrdes Afvigelser, finder han blandt andet deri, at en stor Deel 
Forskjelligheder, f. Ex. i chronologisk Henseende, dog ikke kunne 
udledes af hiin Grund (a. Skr. S. 237). I den Maade, hvorpaa 
Kåstlin såger at udfinde de Kildeskrifter, som ligge til Grund 
for vore synoptiske Evangelier, finder man imidlertid endnu en 
overveiende Indflydelse af den Baurske Anskuelse, ligesom han 
ogsaa med Baur fastholder Epitomationshypothesen med Hensyn 
til Marcusevangeliet. Ogsaa Kåstlin har beholdt Rækkefølgen 
Matthæus (hvis Kilder fornemmeligen skulle have været Apostlen 
Matthæus's 20y1&, mundtlige Overleveringer fra Galilæa, det 
ældste Evangelium 9: det Evangelium, som Marcus ifølge Papias 
