wo 
(507 
forfattede efter Apostlen Petri mundtlige Foredrag) — Lucas 
(der skal have benyttet Matthæus, det oprindelige Marcusevan- 
gelium, tå 40y1a, i en ny Bearbeidelse, endelig mundtlige Tra- 
ditioner fra Judæa og Sydpalæstina) — Marcus (hvis Forfatter 
skal have benyttet Matthæus og Lukas i Forbindelse med Ur- 
markus). Men foruden at Kåstlin sætter Evangeliernes Affattel- 
sestid endeel højere op end Baur, Matthæus til 70—80 e. Chr., 
Lukas sildigst til Slutningen af iste Aarh., Marcus til 110 e, Chr., 
antager han det af Papias omtalte Marcusevangelium (hvorfra 
vort nuværende først er fremstaaet ved en dermed forbunden 
Benyttelse af de to nu foreliggende Evangelier, som føre Navn 
af Matthæus” og Lukas) for det ældste. Vi kunne ikke her for- 
følge den Udvikling i det Enkelte, hvorved Kåstlin understøtter 
disse Anskuelser om Evangeliernes Oprindelse; den er rig påa 
mange fine og skarpsindige Bemærkninger; men det ligger i 
Sagens Natur, at flere Punkter ere af en langt mere problema- 
tisk Natur, end de vise sig efter hans Fremstilling.") 
Baurs Fordring til Evangeliekritiken, at den skulde vise 
Evangelieskrifternes Forhold som »fremgaaet af et indre Udvik- 
lingsprincip«, troede blandt Andre en Theolog at have fylåest- 
gjort, der ofte henregnes til den Tibingske Skole, men som 
stadigen og med Eftertryk søger at gjøre sin Uafhængighed af 
denne gjældende, idet han paastaaer ved selvstændige Forsk- 
ninger at have berigtiget den Tubingske Kritik og at have ført 
den videnskabelige Undersøgelse nærmere til den kirkelige An- 
skuelse. Denne Theolog er Adolph Hilgenfeld, Professor i Jena.?”) 
1) Vi ville saaledes henpege paa den ene, nemlig hvorvidt den livligste, 
bedst sammenhængende, kort sagt, meest tilfredsstillende Fremstilling af 
en Begivenhed tør gjælde for Kjendetegnet paa Beretningens større 
Oprindelighed eller paa dens senere Redaction, hvorved den ældre 
Fremstillings naturlige Mangler ere blevne fjernede, et Spørgsmaal, som 
navnlig i den concrete Anvendelse paa de evangeliske Fortællinger ikke 
sjelden besvares i ganske forskjellig Retning. 
2) Die Evangelien nach ihrer Entstehung und geschichtlichen Bedeutung, 
Leipzig 1854. Das Urchristenthum in den Hauptwendepunkten seines 
