AR 
Istedetfor Tendentskritiken vil Hilgenfeld gjøre, hvad han kalder 
»den literairhistoriske Kritik« gjældende. Medens Baur tog sit 
Udgangspunkt fra Johannes-Evangeliets dogmatiske Tendents- 
charakteer og fra den sildigste Fremstilling af den evangeliske 
Historie 'sluttede tilbage til de synoptiske Evangeliers Charak- 
teer, tog Hilgenfeld den modsatte Vei, idet han gik ud fra, at 
jo nærmere og inderligere den oprindeligste Evangelists Forhold 
har været til Jesu Liv, desto renere maa ogsaa det historiske 
Stof ventes at foreligge her, saa at, naar det lykkes at finde 
den første Begyndelse til den evangeliske Historieskrivning, da 
vil man i denne Fremstilling have en fast Maalestok for Histo- 
riskheden af de senere. Medens nu allerede den kirkelige 
Overlevering fremstiller Matthæus' Evangelium som det ældste 
af alle Evangelierne, finder Hilgenfeld ved Undersøgelsen af 
dette Evangeliums Indhold, at der tydeligen deri lader sig ad- 
skille to Bestanddele, hvoraf den ene viser sig som en Frem- 
stilling af den evangeliske Historie, der ganske svarer til det 
Standpunkt, hvorpaa Apostlene og den ældste christne Menighed 
stod i Aarene 50—60; den anden derimod viser sig som en 
senere tilføjet Udvidelse, hvori spores Indflydelsen af de Foran- 
dringer, som den jødechristelige Bevidsthed havde undergaaet 
ved Hedningemissionens tiltagende Omfang. Medens man nu 
med Hensyn til den kirkelige Tradition har Grund til at antage 
Apostlen Matthæus for Forfatter til hiint første Skrift, maa vort 
nuværende kanoniske Matthæus-Evangelium betragtes som en 
udvidet Bearbeidelse deraf, foretaget ved en hellenisk Jødechri- 
sten omtrent 70—80, thi den Matth. XXIV. 29 udtalte Forvent- 
ning om Christus' snart forestaaende Parusie efter Jerusalems 
Undergang tillader ikke at hensætte Affattelsen til sildigere Tid. 
Entwickelungsganges. Jena 1855. Das Ev. und die Briefe Johannis. 
Halle 1849. Kritische Untersuchungen tiber die Evv. Justins, der 
clement. Homilien und Marcions, Halle 1850.  Slg. flere Afhandlinger 
af samme Forf. i Zellers Theol. Jahrbb., foruden særskilte Skrifter over 
Æmner henhørende til den oldchristelige Litteratur (Die apostol. Viiter 
1853, Die jiidische Apokalyptik 1857). 
