53 
Jesus af Nazareth havde været en ligesaa ubekjendt Person, som 
Begrebet Christus var dem fremmed og uhørt, dersom hans 
Prædiken havde indeholdt saa faa historiske Elementer, havde 
udelukkende havt en såa abstract og jødisk - dialektisk Form og 
Charakteer som hans Breve?!) 
Vistnok er det rimeligt og bestyrkes ved alle historiske 
Vidnesbyrd fra Christenhedens ældste Tider, og hvad der først 
og stærkest maatte tiltrække den nye Religion, hvor den for- 
kyndtes for Hedningene, disses Opmærksomhed, ikke var det 
Historiske, end ikke det Underfulde i Jesu Gjerninger og Skjæbne, 
— Tegn og Under fortaltes jo i Mængde om de forskjelligste 
Personer, uden at der paa Grund deraf skjænkedes disse nogen 
videre Anerkjendelse — men det Dogmatiske og Doktrinelle. 
Læren om den ene, sande, usynlige Gud, om Skabelsen og 
Forsynet, om Menneskets evige Bestemmelse, om dets Synd og 
Skyld, dets Forløsning og Haabet om Deeltagelse i guddomme- 
lig Fred og Salighed paa de af Gud ved Christus aabenbarede 
Betingelser — disse og dertil hørende Lærdomme havde en 
Betydning, hvorom vi, der fra den tidligste Alder ere opvoxede 
i christelige Overbeviisninger, ikke ere istand til at danne os 
en Forestilling, der er tydelig og stærk nok, uden ved at kjende 
den tungsindige Stemning, de bekymringsfulde Tvivl, de ned- 
trykkende Anskuelser, hvorunder Menneskene sukkede, som til 
hiin Tid havde tabt Troen paa de gamle religiøse Traditioner 
og ved disses ndbyrdes Modsigelser ikke mindre end ved Phi- 
losophernes mere forvirrende end oplysende Dialektik vare be- 
røvede ethvert sikkert Holdningspunkt?). Men ligesaa vist er 
det, at disse Lærdomme, forsaavidt de ikke vare knyttede til 
Christi Person, meer eller mindre klart allerede vare bekjendte 
1) Slg. Bemærkningerne i N. Theol. Tidsskr. 10de B. S. 225 fø, 
7”) Et anskueligt Billede af, hvad der bevægede sig hos mange af Dati- 
dens dybere og alvorlige Gemytter, vil man finde blandt Andet i Homil. 
Clement. 1, 1—7. slg. Theol. Tidsskr. 1838, min Afhandling; Clemen- 
tinerne, den ældste christelige Roman. S. 31 fr. 
