58 
søgelser om de synoptiske Evangeliers Oprindelse, at disse 
Skrifter efter al Sandsynlighed have skriftlige Optegnelser af 
Jesu Udsagn og Taler til deres første Grundlag. Medens Tran- 
gen til skriftlig Optegnelse af de historiske Kjendsgjerninger, 
som ledsagede Jesu Optræden, ikke strax kunde føles, saalænge 
der levede såa mange Samtidige, hvilke havde deels været Vid- 
ner til hine, deels fra Øievidner havde Leilighed til at modtage 
Underretning derom, maatte derimod Ønsket om og Trangen til 
at kjende og bevare Herrens Ord og Lærdomme i deres oprin- 
deligste Form langt tidligere gjøre sig gjældende.  Begivenhe-" 
derne og Kjendsgjerningerne kunde i det Mindste Øieviådner ikke 
frygte for at glemme eller ikke at kunne gjengive med Troskab; 
derimod kunde selv Apostlene føle Trang til ved skriftlig Op- 
tegnelse at sikkre sig Bevarelsen af Jesu Ord og Taler med saa 
stor Nøiagtighed som muligt. Netop fra Jesu Lære var det jo, 
at Lyset udbredte sig over Belydningen af de underfulde Gjer- 
ninger, som Apostlene saae sam udføre, og over de overordeut- 
lige Begivenheder, hvortil de vare Vidner. Ligesom Jesu Ud- 
sagn og Taler maatte for dem være af den høieste Vigtighed. 
saaledes vare de ogsaa det Element af den evangeliske Under- 
viisning, til hvis Samling og Opbevaring de allerførst vare hen- 
viste, og til hvis Gjengivelse de understøttedes ved den Nyhed 
og Eiendommelighed, som udmærkede Jesu Foredrag. Til en 
ordret og tro Opfattelse af disse vare de allerede efter deres 
Lands Skik, hvor Rabbinernes Disciple ikkun pleiede at benytte 
deres Læreres mundtlige Underviisning, anviste; men ligesom 
det har megen Sandsynlighed — skjøndt ingen historisk Vished 
— at det allerede i Rabbinskolerne var Brug, at Disciplene til 
deres egen Brug optegnede deres Læreres Udsagn, saaledes tør 
vi af flere Omstændigheder slutte, at i den apostoliske Kreds 
have skriftlige Optegnelser af Herrens Ord ikke været ganske 
fremmede. Omendskjøndt det papianske Vidnesbyrd, at Mat- 
thæus har paa Hebraisk samlet rå 4oyræ xveraxæ kan udlæg- 
ges i den Forstand, at herved ikke menes udelukkende Ord og 
