blev afgjort, maatte man imidlertid forene alle de Former, hvis 
almindelige Overensstemmelse man allerede havde erkjendt, 
under det relativt ældste Slægtsnavn for dem, og da Navnet 
Loligopsis aldeles feilagtig af D'Orbigny var bleven overført 
paa dem, maatte dette altsaa blive Leachra Lesueur. Under dette 
Slægtsnavn har jeg ogsaa i min Afhandling om Hectocotylerne 
opført dem, idet jeg derhos har kortelig karakteriseret tvende 
nye Arter, ZL. hyperborea fra Grønland og L. Rewnhardti fra 
det varme Atlanterhav. Med denne sidste Art, der ligesom C. mega- 
lops, hører til de mindre (?), men ogsaa ligesom denne har alle 
de D'Orbignys »Loligopsider» tillagte Karakterer i Øiet og 
Tragten 0. s. v., har jeg siden i Parisermuseet havt Leilig- 
hed til at kunne sammenligne et stort og smukt Exemplar af 
Cranchia scabra og derved kunnet overbevise mig om, at begge 
stode hinanden saa nær,” at man kunde være i Tvivl, om ikke 
begge muligen udgjorde een Art; der kunde altsaa ikke være 
nogen Tvivl om, at begge burde forenes i samme Slægt, og at 
Cr. scabra ingen virkelig Klap har og i Øinenes Forhold stemmer 
overens med de øvrige. 
Disse Erkjendelser ligge altsaa til Grund for, at jeg her 
forener til een Familie, hvad der ellers fordeles paa to, og at jeg 
endog stiller dennes hele Indhold saa nær sammen, at jeg, i 
linnéesk Forstand, vilde deraf kun danne een Slægt. Af de føl- 
gende Bemærkninger om de enkelte Former vil det fremgaae, 
hvorfor jeg har opført dem under tre Genera. 
2. Cranchia scabra Leac». 
Tuckey. Expedet. to Zaire. Append. Tab. 18. fig. 1. 
— Philonexis Eylais D'Orbigny. Voyage dans VAmérique méri- 
dionale. p. 20 Pl. I fig. 8—14, derfra copieret i Férus. & D'Orb. Ceph. 
acet. Octop. Tab. 17. fig. 4—5. p. 102 D'Orb. I. c. p. 204: 
a. Ved Skibslæge Stybe, 1860, 23? 31'NB, 222 4" VE, lille Individ. 
Det er kun under den Forudsætning, at Phz/oneæis eylars 
er den yngre OCranchia scabra, at jeg kan her opføre denne 
