101 
i Luften, hvor de let kunne opdages. Det brændende Jern for- 
svinder derimod ikke; thi dets Forbrændingsprodukt er et fast 
Legeme, Jernilte (Hammerskjæl). 
Det viste sig imidlertid snart, at Begrebet Forbrænding 
maatte udvides, forsaavidt som det skulde indbefatte alle For- 
brændingsphænomener. Det er bekjendt, at Jern og Kobber 
forbrænde med Livlighed i Svovldamp og i Chlorluft, og at 
Forbrændingsproduktet ikke er et Ilte, men en Forbindelse af 
Metallet med Svovl eller Chlor. Ogsaa Syrers Forening med Metal- 
ilter ledsages ofte af en saa stærk Varmeudvikling, at Stoffet bliver 
glødende, saa at Processen fuldkomment har Forbrændingens 
Natur; Bariumilte gløder, naar det overgydes med koncentreret 
Svovlsyre, og Blyoverilte, naar det indsuger Svovlsyrling. Det 
viste sig endvidere, at ligesom Brint kan forbrænde i Ilt og 
Chlor, saaledes kunne omvendt disse tvende Luftarter brænde med 
Flamme i en Åtmosphære af Brint. Grændsen mellem brænd- 
bare og ildnærende Stoffer maatte saaledes hæves, og Begrebet 
Forbrænding maatte udvides til at omfatte a//e Foreninger af 
ueensartede Stoffer, naar de foregaae under Lys- og Varme- 
udvikling. 
Men ogsaa denne Betragtningsmaade viste sig snart for 
indskrænket. Mange sammensatte chemiske Processer frem- 
træde med Forbrændingsphænomenernes ejendommelige Sær- 
kjende, Varme og Lysudvikling. Svagt opvarmet Kobbertveilte, 
som bringes i en Åtmosphære af Brint, kommer i en fuld- 
stændig Glødning og danner Kobber og Vand; Chlorluft ad- 
skiller Ammoniakvand under Forbrændingsphænomener i Chlor- 
ammonium og Qvælstof, idet hver Boble Chlor er indhyllet i en 
grønlig Flamme, der kun ikke er synlig i det stærke Dagslys; 
ja endog selvstændige Adskillelser af bestaaende Forbindelser 
kunne foregaae under stærk Lys- og Varmeudvikling, hvilket f. Ex. 
indtræder med Chlorqvælstof, Knaldmetaller, oxalsuurt Sølvilte, 
Chlorilter, salpetersuur Ammoniak, chlorsuurt Kali og mange 
flere... Glødningsphænomenet ved det chlorsure Kalis Adskillelse 
i 
