139 
finde, at Balæniceps slutter sig nærmere til Scopus end til Can- 
croma. Hos denne sidste er nemlig, ligesom overhovedet hos 
Heirerne, Fjer-Fanens nederste dunede Deel forholdsviis lille, 
og der er næsten ingen Duun indblandede imellem Contour- 
Fjerene; hos Balæniceps er netop det Modsatte Tilfældet; Fanens 
dunede Deel er stor, og ægte Duun ere i betydelig Mængde til- 
stede mellem Fjerene ganske som hos Storkene idetheletaget og 
Leptoptilos i Særdeleshed. Endvidere er Fjerenes Bifane (£ypor- 
rhachis) stor og vel udviklet hos Cancroma, medens den er me- 
get lille hos Balæniceps, som ogsaa i denne Henseende slutter 
sig nærmest til Scopus og til Storkene, hvoriblandt der, som 
bekjendt, gives enkelte Arter, hos hvilke Bifanen endog ganske 
forsvinder. Paa en udstoppet Fugl lader Fjerenes Fordeling i 
regelmæssige Fjerbede (pterylosts) sig ikke nøiagtigt undersøge, 
især naar dens Sjeldenhed tillige gjør det nødvendigt at skaane 
den. Da derfor det Exemplar af Balæniceps, som det Kongelige 
Museum besidder, allerede var udstoppet, dengang Museet fik det, 
er det kun en ufuldstændig og usikker Kundskab, Meddeleren har 
kunnet skaffe sig om denne Fugls Pterylose; imidlertid forekom 
det ham, at Balæniceps, ogsaa hvad den angaaer, staaer Scopus 
vel saa nær som Cancroma. Hos denne sidste er Pterylosen i 
det Væsentlige: som hos hfleirerne; Scopus frembyder iøvrigt om- 
trent samme Fjerfordeling som Storkene, men afviger baade fra 
dem og fra de allerfleste, om ikke alle andre, Fugle derved, at 
der langs Halsen strække sig fire Fjerbede (péery/æ) og fire Fjer- 
gange (apterta). Hos Balæniceps er Halsen forekommet Meddeleren 
at være overalt besat med Fjer; hvis saa er, ér der heri en stor 
Afvigelse fra Scopus. Men selv afseet fra, at denne Afvigelse 
forsaavidt har mindre at sige, som den sidstnævnte Fugl staaer 
saa ganske isoleret hvad Halsens Befjedring angaaer, saa kan 
en trindtom fjerklædt Hals vel nærme Balænicepsen til Storkene, 
men ikke til Cancroma, hos hvilken der, som hos Heirerne, fin- 
des en bred Fjergang langs Rygsiden og en lignende langs For- 
siden af Halsen. Et af de væsentligste Særkjender, hvorved 
