46 
Fugle, og en endnu større Lighed vil man finde, at Balæniceps 
i dette som i ganske enkelte andre Punkter frembyder med en 
anden allerede oftere nævnt Storkefugl, nemlig Anastomus. 
Åt der ingen Overeensstemmelse finder Sted mellem Balæ- 
niceps og Heirerne, hvad Ganebenene angaaer; at den med Hen- 
syn til dem snarere ligner Adjutanten og Pelikanerne, og de 
sidste navnlig, forsaavidt disse Been ogsaa hos dem bagtil voxe 
sammen, og der langs Sammenvæxt- Linien reiser sig en frem- 
springende Beenkam, ligesom Tilfældet er hos Balæniceps, har 
allerede Parker fremhævet. En nærmere Sammenligning viser 
imidlertid, at Ligheden med Pelikanerne ogsåa netop kun ud- 
strækker sig til disse to Punkter, og at Ganebenene hos disse 
sidste kun i et ganske kort Stykke heelt bagtil tjene til Støtte 
for Orbitalskillevæggen (os ethmoideum) og forresten sammentrykte 
til en yderst skarp Kjøl strække sig nedenunder langs med, men i en 
betydelig Afstand fra den ligeledes i en skarp Æg udgaaende Skil- 
levæg; hvorimod hos Balæniceps de høie sammenvoxede Ganebeen 
netop oventil ere udhulede til en dyb Rende, som optager den 
nederste, afrundede og tykke Kant af Orbitalskillevæggen og gli- 
der frem og tilbage paa denne. Men denne Udvikling af Gane- 
benene er netop charakteristisk ogsaa for Storkene i Alminde- 
lighed, for Anastomus og for Scopus, og hos denne sidste finder 
man fremdeles ogsaa Ganebenene sammenvoxede bagtil ligesom 
hos Balæniceps. 
Vingebenene (ossa pterygotdea) høre just ikke til deBeen, i hvis 
Bygning man kan vente at finde væsentlige Grunde for snarere at gjøre 
Balænicepsen til en Størk end til en Heire, imidlertid taler deres 
korte kraftige Form dog ogsaa mere for at henføre den til den 
førstnævnte end til den sidstnævnte Gruppe. Hvad endelig Quadrat- 
benet angaaer, da frembyder det ganske vist ved Siden af visse Lig- 
heder ogsaa Afvigelser fra Scopusens, men disse Afvigelser bringe 
det ikke nærmere til Heirernes Quadratbeen. Det er navnlig i den 
særegne Form af Ledfladerne for. Underkjæben, som findes fortil 
og indad ved Vingebenenes Indledning, at Forskjellen viser sig; 
