deres øverste Ende, i hvilken Carotisaaren løber, en Eiendom- 
melighed, som foruden enkelte andre Fugle (Pelecanus, Sula) 
ogsaa navnlig Heirerne og Cancroma besidde, men som Scopus 
og det store Fleertal af Storkene mangle. Imidlertid er den dog 
ikke ganske ukjendt indenfor Storkenes Gruppe, men findes 
(som Parker oplyser) ialfald hos Mycterza australis; den er såa- 
ledes end ikke indenfor Vadefuglenes Orden nogen exclusiv Cha- 
rakteer for Heirerne, og dens Mangel eller Tilstedeværelse kan 
saaledes heller ikke blive af særdeles stor Vigtighed. En større Be- 
tydning turde Antallet åf Hvirvlerne i Hvirvelstøltens forskjellige 
Afdelinger samt Ribbenenes Anial og Forhold have, og heri 
stemmer Balænicepsen, som det fremgaaer af selve Parkers An=- 
givelse, baade med Scopus og fremdeles med Storkene, men af- 
viger derimod ganske fra Cancromaen, som atter paa sin Side 
i disse Forhold slutter sig ligesaa nøie til Heirerne, som Balæni- 
ceps til de nysnævnte Fugle. 
Saavel hos Balæniceps som hos Scopus og Leptoptilos findes der 
nemlig kun 21 særskilte, indbyrdes bevægelige Hvirvler mellem Ho- 
vedet og Krydsbenet, og hos den egentlige Stork er Antallet endog for- 
mindsket med en ; derimod have Heirerne og Cancroma i dette Stykke 
23 Hvirvler; af disse Hvirvler ere de 15 Halshvirvler høs alle de nævnte 
Fugle med Undtagelse af Heiren (4. cznerea), der har 16, og deter 
saaledes i. Ryghvirvlernes og, som en Følge heraf, tillige i Rib- 
benenes Antal, at Forskjellen især fremtræder; Balæniceps, Sco- 
pus og Leptoptilos have 6, Storken 5 indbyrdes bøielige Ryghvirvler”), 
7”) Derfor bliver imidlertid det hele Antal af Ryghvirvler dog ikke mindre 
hos den end hos dens nærmeste Slægtninge. Medens det nemlig hos alle 
de andre her nævnte saavel Heire- som Storkefugle kun er et Ribbeens- 
par, som fæster sig til Krydsbenet og Bækkenet, ere hos Storken deri- 
mod 2 fæstede dertil. Sagen er altsaa den, at hos denne sidste voxe 
2, hos alle de andre kun 1 virkelig Ryghvirvel sammen med Krydsbenet, 
og den Forskjel, som der viser sig mellem den hvide Stork og de andre 
Storkefugle i Antallet af de mellem Hoved og Krydsbeen liggende frie 
Hvirvler er saaledes uden virkelig Betydning, thi strængt taget have alle 
de her anførte Storkefugle 15 Halshvirvler og 7 Ryghvirvler; Cancroma 
og Heiren derimod 15 og 8 eller 16 og 7. 
