Ardea derimod 7 og Cancroma endog 8. Maaskee endnu mere 
slaaende er Overeensstemmelsen i Ribbenenes Antal og Forhold. 
Saavel hos Balæniceps som hos Scopus, Leptoptilos og Ciconia findes 
der nemlig 7 Par Ribbeen; af disse ere de 2 forreste saakaldte fal- 
ske Ribbeen, der ikke naae ned til Brystbenet, kun Scopus gjør 
en Undtagelse og har kun 1 falskt Ribbeen paa hver Side. Bag- 
til findes der ikke hos nogen af dem uægte Ribbeen; thi selv 
det ene eller (hos Storken) de to Par, som fæste sig til Kryds- 
benet og Bækkenet, naae Brystbenet og ere forsynede med Ster- 
naålcostæ. Hos Cancroma og Årdea er Forholdet derimod væ- 
sentlig anderledes; disse Fugle have nemlig respective 9 og 8 
Par Ribbeen, af hvilke hos Cancromaen de 4, hos Heiren de 3 
forreste Par ere uægte Ribbeen, og skjøndt ogsaa hos disse Fugle 
det sidste Ribbeenspar fæster sig til Bækkenet, maaer det deri- 
mod (efter Parker) ikke ned til Brystbenet saaledes som det er 
Tilfældet hos Storkefuglene. 
Det synes saaledes, at der ogsaa i Balænicepsens Beenbyg- 
ning viser sig en overvejende Tilnærmelse til Scopus og Stlorkene 
fremfor til Cancroma og Heirerne, om det end ikke skal neg- 
tes, at der kan være Enkeltheder med Hensyn til hvilke ogsaa en 
Lighed navnlig med Cancroma gjør sig gjældende. Studiet af Ba- 
lænicepsens Skelet bekræfter altsaa ganske detResultat, hvortil og- 
saa Undersøgelsen af de ydre Charakterer havde ført, og denne 
Fugl bør efter Meddelerens Mening i Forening med Scopus 
danne en egen lille Gruppe blandt Storkefuglene (Ciconinæ), 
til hvilken maaskee endnu Anastomus kunde blive at henføre. 
Efterskrift. 
I den Tid, der ligger mellem Forelæggelsen og Trykningen 
af ovenstaaende Notits, er Meddeleren bleven bekjendt med et 
nyt Bidrag til Oplysning af Balænicepsens Bygning, som foran- 
lediger ham til her endnu at tilføje et Par yderligere Bemærkninger. 
August-Heftet af »the Annals and Magazine of Natural Hi- 
story« har nemlig bragt Beretningen om Forhandlingerne i Zoo- 
10 
