kk ln 
beant, in occultis providentiæ forulis adhuc latentes suo tem- 
pore productum iri (Appar. crit. p. 770). Thi Udgiveren af et 
Oldtidsskrift skal gjengive sin Text efter de Vidner, som fore- 
ligge, og ikke efter saadanne, hvis Tilværelse og Beskaffenhed 
han ikke kjender. Men den ovennævnte Bebreidelse træffer 
ogsaa f. Ex. Liicke, naar han i Anledning af hine Bengels Yt- 
tringer lader sig henrive til at sige: »Hvad der paa Ben- 
gels Tid endnu var en tilladelig Trøst for denne fromme og 
samvittighedsfulde Kritiker, dette er nu forbudt selv den from- 
meste og meest samvittighedsfulde.« Thi da vore ældste Vidner 
for det Nye Testamentes Text baade i Henseende til Alder og 
Antal lade en vid Plads aaben til Fuldstændiggjørelse, kan det 
ikke være Nogen formeent at haabe paa en Mulighed som.den, 
hvormed Bengel trøstede sig. Derfor kan man heller ikke bil- 
lige de stærke Udtalelser, som ved denne Leilighed have und- 
sluppet ellers besindige Forskere, som forsikkrede, »at, dersom 
1 Joh. V. 7 skulde findes at være ægte, da maatte man opgive 
al Tillid til den videnskabelige Kritik, da vilde der ikke gives 
noget Kriterium paa Sandt og Falsk, da vilde det hele Nye Te- 
staments Text blive usikker etc.« Det ligger nemlig i enhver 
historisk Undersøgelses Natur, at den aldrig kan blive saaledes 
afsluttet, at Muligheden jo maa indrømmes, at en fornyet Forsk- 
ning med rigere Hjælpemidler vil kunne føre til et andet Resul- 
tat end det, der til en vis Tid maa ansees for det rigtige. Nye 
Iagttagelser kunne komme til, som hidtil vare ubekjendte, nye 
Synspunkter kunne gjøre sig gjældende, hvorved de tidligere af- 
gjørende Momenter nedsættes til en ringere Betydning, og den 
hele Sag stilles i et andet Lys. 1 og for sig kan der derfor 
ikke være Noget at indvende imod, at en Undersøgelse optages 
paa ny, om hvilken man troer at kunne godtgjøre, at den er 
bleven afsluttet, uden at de Oplysninger ere blevne fuldstændigen 
samlede og prøvede, som betinge dens Afgjørelse. Men, der- 
som den klarere Erkjendelse af Sandheden ikke skal unyttigen 
opholdes, maa man til at vække Tvivl om Gyldigheden af den 
