LL DE 
septem epistolarum canonicarum), der i mange Haandskrifter af 
Hieronymus" latinske Oversættelse af de katholske Breve er sat 
foran disse og bliver tillagt Hieronymus. Denne af 15 til 16 
Linier bestaaende Prolog begynder saaledes: Non idem ordo 
est apud Græcos, qui integre sapiunt et fidem rectam sectantur, 
Epistolarum septem, quæ Canonicæ nuncupantur, qui in Latinis 
codicibus invenitur: ut quia [Mart. quod quia] Petrus primus 
est in numero apostolorum, primæ sint ejus epistolæ in ordine 
cæterarum.  Sed sicut evangelistas dudum ad veritatis lineam 
correximus, ita has proprio ordini, Deo nos juvante, reddidi- 
mus. Est enim prima earum una Jacobi, Petri duæ, Joannis 
tres, et Judæ una. Quæ si, ut ab iis digestæ sunt, ita quoque 
ab interpretibus fideliter in Latinum verterentur eloquium, nec 
ambiguitatem legentibus facerent nec sermonum sese varietas 
impugnaret [.A/. varietates impugnarent]: illo præcipue loco, ubi 
de unitate Trinitatis in prima Joannis epistola positum legimus. 
In qua etiam ab infidelibus translatoribus multum erratum esse 
a fidei veritate comperimus: trium tantum vocabula (AZ. trium 
modo rerum vocabula. AZ. trium tantummodo vocabula) hoc 
est, aquæ, sangvinis et spiritus, in sua editione ponentes (A/ 
ponentibus); et Patris, Verbique, ac Spiritus testimonium omit- 
tentes (AZ. omittentibus), in quo maxime et fides Catholica ro- 
boratur, et Patris et Filii et" Spiritus Sancti una divinitatis sub- 
stantia comprobatur. En saadan Anklage mod de latinske Over- 
sættere, kunde jo Hieronymus — sååledes mener Dr. Wiesel- 
green, idet han optager Joh. Gerhards og andre ældre Theolo- 
gers Raisonnement — ikke have fremsat, uden i Vished om, 
at 1 Joh. V, 7 fandtes i alle græske Haandskrifter. Dersom 
1 Joh. V, 7 blandt de Rettroende i hiin Tid var anseet for uvis, 
kunde Hieronymus jo ikke have lagt den Vægt, som han gjorde, 
påa dette Vers i Treenighedslæren.  »Saa uimodsigeligt dette 
blev anseet for« — vedbliver W. a. St. S. 238 — »saa klart 
er det, at der kun behøvedes een Benægter, for at dette Ar- 
gument af den i dogmatisk Henseende sædvanligen ikke uin- 
13" 
