197 
doxe Læres Forsvarere til at understøtte denne med alle 
mulige Skriftsteder, stundom endog med saadanne, hvis 
Indhold ligger allerfjernest fra det, man deraf vilde bevise. 
Stedet findes ikke paaberaabt hos de Kirkefædre før det nicæniske 
Concilium, hvilke dog i deres dogmatiske og polemiske Udvik- 
linger havde Opfordring nok til at gjøre det gjældende for deres 
Anskuelse, hvis de havde kjendt det: Irenæus, Clemens Alexan- 
drinus, Hippolytus, Dionysius Alexandr. etc., ligesaalidt som 
hos Kirkefædrene, der levede under og deeltog i det fjerde og 
femte Aarhundredes Kamp om den Lære, der blev erklæret for 
den rettroende paa hiin Kirkeforsamling: Athanastus, Didymus, 
Basilius den Store, Gregorius Nyssenus (der skrev tolv Bøger 
mod Eunomius om Treenigheden), Gregortus Nazianzenus (der 
anfører de næste Ord efter 1 Joh. V, 7, nemlig 8de Vers), 
Epiphanius, Cæsarius, Chrysostomus, Cyrillus (der anfører hele 
Stedet 1 Joh. V, 7—8, med Udeladelse af de omtvistede Ord) 
etc. Endnu i 10de og Ilte Aarh. forbigaae Oecumentus og Theo- 
phylactus 1 Joh. V,7 i deres Commentarer. Først fra det 14de 
, 
indtil det 16de Aarh. findes Stedet — dog i meer eller mindre 
afvigende SKikkelse — anført hos latiniserende Grækere. Hos 
nyere Grækere, blev det optaget efter de trykte Udgaver i den 
vesterlandske Kirke. 
»Heller ikke de Zatinske Kirkefædre i de fire første Aarhun- 
dreder (Tertullian, Cyprian, Novatian, Hilarius Pictaviensis, 
Ambrosius, Leo Magnus, Hieronymus, Augustinus etc.) have 
kjendt 1 Joh. V, 7« — paastaaes der af dem, der benægte 
Ægtheden af dette Sted. Men netop mod denne Paastand gjøres 
der den stærkeste Indsigelse af Stedets Forsvarere. Allerede 
Tertullian og Cyprian — sige de Sidstnævnte — have beraabt 
sig påa 1 Joh. V, 7. De af disse Kirkefædre benyttede Haand- 
skrifter af det N. T. have altsaa indeholdt de omtvistede Ord, 
og disse Codices overgaae i Alder alle dem, som ere blevne os 
opbevarede. 
For at vurdere Betydningen af de patristiske Citationer, som 
