199 
mystisk Betegnelse for Faderen, Sønnen og Aanden ikke først 
er fremsat af hiin Kirkefader selv, men af Andre (dier potuzt)… 
At denne Udlægning var kjendt ogsaa udenfor den latinske 
Kirke, see vi af Marginalglossen til græske Haandskrifter, hvor 
1 Joh. V, 7 mangler, men hvor der ved V. 8 f. Ex. i to Codi- 
ces til Ordet mwvsoua i Randen er føiet den Oplysning: to åyrov, 
xai 0 Ilatne xal avroc &ævtov; medens til Ordene év séor er i 
Marginen sat: &ic $s0c, uia $01yc; ligeledes findes i en tredie 
Codex ved Ordene da tesic &iov ov uaotveovtsg tilføjet det 
Scholion: ér, tozic d£ dier agosvixøc, ou cvufpora tavta 716 
toradoc. — Hvor tidlig denne Udlægning af 1 Joh. V, 8 først 
er bleven fremsat, vide vi ikke, men det er urigtigt, naar Bengel 
0. Å. have meent, at de ældste Fædre, »qua erant simplicitate 
in scripturis ulendis et interpretandis,« ikke kunde have tænkt 
påa en saadan Allegorie. Man behøver kun at være lidet be- 
kjendt med den patristiske Literatur, for at vide, hvorledes der 
fra de ældste Tider af anvendtes symbolsk, allegorisk og mystisk 
Udlægning ved de forskjelligste bibelske Udsagn for at finde 
Bekræftelse paa dogmatiske Anskuelser og Lærdomme. Exempler 
derpaa fra selve Cyprians Skrifter har Grresbach (a. St. p. 15) 
meddeelt (Kirkens Eenhed — Christi Kjortel vævet fra øverst 
heeltigjennem, Joh. XIX, 23; Daniels lagttagelse af den tredie, 
sjette, niende Time til Bøn — Trinitetens Hemmelighed, Dan. 
VI etc.). 
Naar man nu derfor beraaber sig paa, at allerede 7ertullzan 
og Cyprian have maattet læse 1 Joh. V, 7 i deres Haandskrifter 
af det apostoliske Brev, da kan det Vidnesbyrd, som man vil 
hente fra den førstnævnte Kirkefader, saåaameget mindre have 
nogen Betydning, som hans ved denne Leilighed påaberaabte 
Ord ikke engang forudsætte nogen Hentydning til det første 
Johannesbrev. Han commenterer nemlig (conti. Prax. 25) over 
Joh. XVI, 15:»  Cæterum de meo sumet, sicut ipse de Patris. 
lta connexus Patris in Filio et Filii in Paracleto tres efficit 
cohærentes alterum ax altero: qui tres unum sunt, non unus, 
