200 
quomodo dictum est: ego et pater unum sumus.« Her er 
ingen Paaberaabelse af noget Skriftsted fra Iste Joh.-Brev, men 
fra Johannes” Evangelium X, 30: »jeg og Faderen ere Eet«. 
Det vilde være aldeles uforklarligt, at Tertullian skulde have 
undladt saavel mod Praxeas som mod Hermogenes at gjøre end- 
ogsaa et hyppigere Brug af 1 Joh. V. 7, dersom han havde 
kjendt de omtvistede Ord. 
Større Vægt har man derfor ogsaa i Almindelighed lagt paa 
følgende Sted hos den anden africanske Kirkefader, Cyprian 
(p 258):  »Dicit Dominus« — siger denne i Skriftet de unitate 
eccl. p. 79, ed. 1700 — vego et Pater unum sumus, et zterum 
de Patre et Filio et Spiritu S. scrzptum est: Et tres (hi tres) 
unum sunt, et quisquam credit, hane unitatem (ecclesiæ sc.) de 
divina firmitate venientem, sacramentis cælestibus cohærentem, 
scindi in ecclesia posse?« — Her henvises jo udtrykkeligen, 
foruden til Joh. X, 30, til et andet Skriftsted (iterum scriptum 
est), hvor der er sagt om Faderen, Sønnen og ÅAanden, at de 
tre ere eet. Men under Forudsætning af, at Aanden, Vandet 
og Blodet, som omtales 1 Joh. V. 8, og om hvilke der samme- 
steds siges, at de ere eet (i den latinske Oversættelse: unum 
sunt), da kunde jo Cyprian gjerne have udtrykt sig saaledes, 
som han har, uden at have kjendt de omtvistede Ord i 1 Job. 
V, 7.) Saaledes synes ogsaa Facundus af Hermiane (| omtr. 570) 
at have opfattet Cyprians Yttringer. I 1. 1. c. 3 pro defensione 
trium capitulorum:« Tres sunt, qui testimonium dant in terra”), 
Spiritus, aqua et sangvis, et hi tres unum sunt; in Spiritu signi- 
ficans Patrem ..…. quod Johannis apostoli testimonium b. Cy- 
prianus in epistola sive libro, quem de Unitate scripsit, de Patre, 
Filio et Spir. S. 2nzellegtt«. Anderledes Fulgentius af Ruspe, 
") Mærk, at Cyprian nævner Faderen, Sønnen og Aanden, medens 1 Joh. 
V, 7 læses: Faderen, Ordet og Aanden. 
"") Dette in terra stemmer ikke med Facundi Udvikling og er sandsynligen 
indskudt fra den latinske Bibel af en, Afskriver eller Udgiver af Facun- 
dus' Værk. S Griesbach p. 14. 
