223 
tilbagetrængt; jeg har ikke bemærket en eneste Sxærmspore ud- 
gaae fra de af mig undersøgte Planter, uagtet jeg har iagttaget 
dem ligefra den 10de Juli til den tåde August, i hvilket Tidsrum 
Planterne udviklede deres Befrugtningsorganer, og det er just i 
det Stadium, at Spærmsporedannelsen pleier at foregaae.  For- 
resten er der flere Oedogonrze-Arter, hvor jeg heller aldrig har 
bemærkét nogen Sværmspore. 
Om end de anførte Forhold — Antheridiets Stilling, Spor- 
angiets Lighed med de vegetative Celler — ere karakteristiske 
Eiendommeligheder, kunne de dog ikke betegnes som væsent- 
lige Afvigelser fra det, vi kjende fra andre Oedogonre-Årter; 
disse frembyde i det Væsentlige det Samme, men det optræder 
ikke paa en saa regelmæssig og ensformig Maade, som hos 
vor Årt, 
Endnu maa ;jeg omtale en pathologisk Udvikling af Anthe- 
rozoiderne. Da jeg 1859 samlede og undersøgte Planten iagt- 
tog jeg, at der i Antheridierne udviklede sig Smaalegemer, som 
jeg dengang ansaae for at være de virkelige Antherozoider 
(Fig. 3); deres Antal var forskjellig, der kunde være henved 
tolv i hvert Rum. 
Aaursagen, til at jeg ikke tvivlede paa, at det jo var Anthe- 
rozoider, var, dels fordi jeg troede at have seet Organer af en 
lignende Form hos andre Oedogonzum-Årter, dels ogsaa fordi 
saadanne Antherozoider optræde hos Slægten Vaucheria og hos 
Saprolegnierne; først i Sommeren 1861 fik jeg Øie paa de vir- 
kelige Antherozoider, hvorimod de andre have været falske og 
ere at ansee som Parasiter. Det er nemlig bekjendt, at Arterne 
af Slægten Oedogontum ere meget plagede af Planteparasiter, 
som kunne udvikle sig paa en saadan Maade, at de ligne for- 
skjellige Fænomener i Plantens Liv.  A/exander Braun har 
beskrevet mange af disse Former, som han henfører til 
Slægten Chytridium. 
1859 samlede jeg denne Plante i Søndersø ved Jægersborg, 
da denne Sø 1860 paa Grund af den der stedfindende Peber- 
