232 
Regnen dog tilbage paa Bjergene; men det er naturligviis først 
efter lagftagelser hentede fra en længere Aarrække og en Frem- 
stilling, som gaaer mere i Detail, at en fuldstændig Kundskab 
om Localiteternes Indflydelse kan ventes. 
Vinterregnen indskrænker sig væsentligt til de Kystlande, 
som vende imod Syd og Vest; men saaledes at de brittiske 
Øer beskylte de hollandske og danske Kyster imod Regnen, 
medens det vestlige Norge har svag Regn. I Foraaret træffes 
en tydeligt udpræget Regn kun paa enkelte Steder, hvorimod 
svag Regn fremtræder paa Vestsiden af Appenninerne, paa den 
pyrenæiske Halvø og derpaa i en stor bred Bue rundt omkring 
Alperne. Sommerregnen hersker i det Hele norden for Pyre- 
næerne og Alperne; de mod Vest vendende Kyststrækninger ere 
mere tørre end dem imod Øst. Endelig omfatter Høstregnen 
næsten det hele Europa; kun i Tydskland, Bøhmen og Ungarn, 
i Irland og det sydlige Spanien forekommer der tørre Stræk- 
ninger. 
For saa vidt den her fulgte Definition af Regntiden skulde 
bestaae sin Prøve, kan man ikke betragte et Steds Regnforhold 
som tilstrækkeligt charakteriserede ved at sige, at det har 
Sommer- eller Vinterregn; men for Danmark, det østlige Norge 
og Sverrig bliver Regntiden i det Hele taget fra Juni til Sep- 
tember, for Bergen derimod fra August til Februar, kort sagt, 
mange Eiendommeligheder , som bleve skjulte af det ældre 
Schema, ville træde tydeligt frem ved den nyere Fremstilling. 
